af Flourcns i Ann, Se. Nat. 1838 vol. 9 p. 302. 

 Arten (Species) har vanligtvis varit erkänd säsoni 

 ett i naturen gruntladt factum oth såsom den enda 

 af naturen bildade klassilikations-graden. Enligt F:s 

 menin;;. Ii vilken esjentli^en blott är en utvecklin» 

 af den som Buffon framställde, innefattar bvarje 

 art alla de individer af olika kön som sinsemellan 

 kunna frambringa fruktsam aflodaj den inbegriper 

 således nödvändigt alla dem, som utgöra en oafbru- 

 ten series af föräldrar och barn. F. anser det ej 

 nödvändigt att alla individerne härstamma frän ett 

 enda ursprungligt par. Vi återkomma således här 

 till detsamma som innefattas i Li n nes bekanta defi- 

 nition på art: "Species fot numeramus qiiot diversae 

 formne in principio sunt creatas, hviikcn tyckes vara 

 grundad pä, och öfvercnsstämmer med Bibiens ord. 

 Dä arterne äro de egentliga enheterna i zoologien, 

 skulle det vara af största värde att äga en praktiskt 

 användbar definition derpä, ty ehuru man vanligt- 

 vis, genom blotta bekantskapen med individerne, igen- 

 känner h vilka som höra tillsamman såsom en art, 

 och ehuru uppfattningen af begreppet art vanligtvis 

 sker lika af olika personer, så visa dock de ofta 

 förekommande olika äsigterna om hvad som bör 

 anses för egen ait, eller för varietet, att begreppet 

 är villkorligt. 1 tillämpningen blir det äfven vill- 

 korligt efter de af F. m. fl. framställde principerna, 

 ty man kan ej alltid veta hvilka individer som här- 

 stamma från samma föräldrar, eller kunna fram- 

 brinsa fruktsam afioda. F. vill äfven efter samma 

 princip framställa genus, såsom ett i naturen grun- 

 dadt begrepp; genus bör nemllgen, enligt honom, 

 vara en sanmianfattning af alla de arter som sins- 

 emellan kunna frambringa hybriditeter; d. ä. en af- 

 fÖda , som antingen genast, eller efter få genera- 

 tioner, blir ofruktsam : i fall affödan alltid fortfar att 



