11 



atl den ofta nedgår till nära fryspunkten (t. ex. 2° R.), 

 utan att djuret deraf skadas. Den nämda arten 

 sofver om vintern äfven i eldadt rum, och med 

 full tillgäng på föda. Det är således ej köld, hun- 

 ger, o. d. som förorsakar dvalan, utan en brist . på 

 liflighet, som är en följd af djurets utveckling efter 

 årstiden, liksom härfällningen, köndriftens utveck- 

 ling m. m. Kölden ökar sömnen genom förmin- 

 skande af vitaliteten, hvarföre en del djur sofva då 

 de lefva ute, men ej då de äro inne i varma rum. 

 A andra sidan uppkommer ett liknande tillstånd af 

 dvala, under heta årstiden, i tropiska länder,- t. ex. 

 hos krokodilerna, jätte-ormarna. Centetes m. fl. 



Vi anföra slutligen, bland drag af djurs bö- 

 jelser m. m. , att man erhållit nya bekräftade exem- 

 pel på katt-honor, som uppammat ungar af råttor 

 och harar (Wiegmanns Archiv 1837 p. 401). 



Bland allmänt zoologiska arbeten, som under Allmänpa 

 åren 1836 — 1839 utkommit, nämna vi i första rum- ska arbe- 

 met H. Burmeisters Handbuch der Naturse-\^.^ ?'r^ 



o laroboc- 



schichtc , (8:o, Berlin 1836 och 7, 858 sid. utan plan- ter. 

 cher), hvaraf första afdelningen, innefattar minera- 

 logi och botanik, andra afd. zoologi. Denna sed- 

 nare, som här endast kan sysselsätta oss, anser jag 

 för den fullständigaste och bästa bland alla de läro- 

 böcker eller korta sammandrasj af zoolojjicn , som 

 jag sett, åtminstone i anseende till systematiska fram- 

 ställningen. Enskiltc djurarter kunna i ett arbete 

 af denna beskaffenhet ej mycket omtalas j men ge- 

 nera, äfven de nyare, äro i allmänhet på sina stäl- 

 len anförde, och alla vigtigare beskrifne. Arbetet är 

 derföre mera att betrakta såsom en handbok för 

 den försigkomne, än såsom en lärobok för nybe- 

 gynnarcn. I allmänhet äro de nyaste och bästa 



