26 



utförliga beskrifningar; man mäste således för livarje 

 art söka pä 4 olika ställen i arbetet. Till de 

 framställningar, som Ref. anser mindre riktiga, ocli 

 som i detta arbete förekomma till ganska ringa antal, 

 liörer den af Lo-arternc (troligen efter Temminck). 

 De öfverensslämma ej med de former, som Nilsson 

 beskrifvit för Skandinavien, och vi förmoda att 

 förf:s "F. Lynx" blifvit beskrifven efter ett djur i 

 sommardrägt, och deras "F. borealis Thunb." efter 

 ett i vinterdräart. Huruvida noiden ä^er mera än 

 en art af Lo-djur mäste framtida undersökningar 

 afgöra. Vi finna ännu Parus bicolor upptagen, efter 

 Tcmmincks uppgift, att den temligen ofta skall fö- 

 rekomma i Skandinavien, hvilket vi dock ej känna 

 här. Men om den äfven vore sedd här nägra gån- 

 ger, sä tro vi dock, att den vore lika litet euro- 

 peisk, eller skandinavisk, som Diomedea chlororhyn- 

 chos, hvilken verkligen blifvit dödad nära Christi- 

 ania, eller Tuidus migiatorius, T. varius m. fl. 

 Vi tro att det skulle vara en vinst för den fauni- 

 stiska framställningen, att utelemna eller pä särskilt 

 sätt utmärka alla de arter, som ej ärligen finnas 

 pä nägon viss trakt af faunans omräde och säledcs 

 ej egentligen höra dit. Författarne pläga i de fle- 

 sta fall vid sädane arter, uti sin Verzeichniss utsätta: 

 einzeln bemerkt, eller verfliegt sich in Europa o. s. v. 

 Hvad Parus bicolor vidkommer sä synes det mig 

 troligt, att den inkommit i Europas fauna frän Miil- 

 lers Prodromus, der den upptages, emedan Fabri- 

 cius infört den i sin fauna öfver Grönland, som 

 var en Dansk besittning. Att fogeln ej en gäng är 

 Grönländsk, är nyssförut nämdt (pag. 21). 



Eyton lemnar en fauna öfver vertebraterne i 

 Shropshire och Norra Wales, i flera fortsättningar uti 

 Taylors Annals Vol. 1, 2, 3, och Lingwood öfver 

 dem i Irland , i Loudons Mag. 1836. 



