43 



nas i de gamla Peruanerncs grafvar. De utmärka 

 sig i synnerhet genom en "artificiell" platthet i nac- 

 ken. W. anser dem hafva mänga drag af likhet 

 med de nuvarande Hindiiernes cranier, och tror, 

 att detta folk kommit från södra Asien, befolkat 

 Nordamerika, men blifvit derifrån undanträngt till 

 Sydamerika af de röda Indianerna, som torde hafva 

 kommit från nordligare trakter af Asien. Han är 

 böjd för att anse minnesmärkena hafva en ganska 

 hög ålder. [Om Mortons förut nämde åsigt be- 

 finnes grundad, att Irokeserne voro Peruanernes 

 stamförvandter, så torde den kunna tjena till 

 upplysande af detta ämnej. (Sillim. Journ. vol. 

 34, p. 1. 



Om en del af dessa grafliögar lemnar R. C. 

 Taylor en högst intressant skildring (i Sillim. 

 Journ. vol. 34, p. 88). De äro talrika i vissa di- 

 slrikter af hela landet, men kring norra delen af 

 Misisippi, utmäika de sig genom högst egna for- 

 mer. Ej långt derifrån skola lemningar finnas ef- 

 ter staden Azlalan, h varifrån Mexicanerne, enligt 

 sina traditioner, leda sitt ursprung. T. kunde ej 

 komma till detta ställe, men vid höjden af sjön 

 Äliehigan, kring Wisconsin floden, fann han en 

 otrolig mängd jordhögar, som hade form af fyr- 

 fotade djur, liggande på sidan, vanligen af mer 

 än 100 fots länjjd. På ett ställe såijos nå^rra så- 

 dana djurfigurer, som föreställde ett djur med 

 svans, de (leste voro utan svans. Någia funnos, 

 som liknade figurer af menniskor, andra af foglar. 

 Menniskohen träfTades alltid »iti dem, men de be- 

 fikrifvas ej. Liken synas vara lagde på marken, 

 Iivarefter högen blifvit uppkastad öfver (lem. De 

 nuvarande Indiaiicrne halva ingen tradition om 

 dessa högars uppkomst, men de pläga ofta bc- 

 grafva sina döda,, i sittande ställning, uti graf- 



