58 



Galeopi- Watcrhousc antager 2 arter af slagtet Gale- 



thecus: QpitJiccus \ ställot för tlc 3 förut beskrifne, som 



2 arter. / ' 



varit bestämde efter färg och storlek. Han upp- 

 gifver (i Zool. Proc. IS.tå, p. 119): 



1. G. Tciiuiiiitchi Wat. blir 2 fot läng 5 första fram- 

 tanden är ofvan bred, 3-Ilikig (genom 2 hak); 

 den följande liar liak i bada hörnen; främsta 

 kindtanden, som sitter i stället för hörntanden) 

 har ett h.ik baktill, och är genom ett litet mel- 

 lanrum pä hvardcra sidan skild frän de öfrige. 



2. G. Philippincnsis : omkring 20 tvim lång, med 

 stora öron, längre händer, smalare cranium, 

 trubbiijare nos. Första framtanden ofvan är 

 smal, med blott ett hak; den följande och främ- 

 sta falska kindtanden hafva jemna hörn. Kind- 

 tänderne äro betydligt större än pä föregående 

 art. Alla tänderna bilda en oafbruten series, 

 liksom pä menniskan, hvilket är en hos djuren 

 höirst ovanliij bildnincf. 



D Ö o 



Cuming om lefnadssättet af Galeopithecns: 

 Zool. Proc. 1838, p. 67. — Ann. of Nal. Hist. 

 1839 Mars, och derifrän i Fr. Not. 1839 Apr. 

 Dess spe- Cantraine förnyar en af Pallas gjord ob- 



servation om spenarnes ovanliga bildning hos Gale- 

 opithecns: 2:ne bröstvårtor sitta nemligen på h var- 

 dera sidan af bröstet, den ena öfver den andra, 

 på en gemensam mjölk-körtel; denna måste således 

 betraktas såsom bestående af 2 sammanflutne. Bull. 

 de Brux. Juli 1839, 2, p. 65. — Ann. Se. Nat. 

 XII (1839) p. 126. [Härvid kan anmärkas att 

 Pallas i beskrifningen af Mus rutilus (n. sp. Glir.) 

 antyder, att dess spenar äro på samma sätt bildadej. 



nar. 



