03 



i rum med öppna fönster under läng tid, vistats, 

 ocli låtsat sofva i de grottor der dessa djur voro 

 talrika, men aldrig lyckats att blifva anfallen af 

 någon vampyr. Deremot hade han sett ett sådant 

 djur begärligt suga blod af tårna på en ung In- 

 diansk tjenare, som han hade med sig, under det 

 denne sof; och han säger sig hafva kommit till 

 den öfvertygelsen alt djuret kan förorsaka farliga 

 liaemorrhagier. (Revue Zool. 1838, p. 90). 



FERyE. — G ray anmärker med rätta, att fotså-Om Rof- 

 lornes olika grad af hårighet ej är tillräcklig grund fjt"äw 

 för indelnin"- af lofdiuren, ocli af ijenera i all-'"^''^j''"'" 



^ ■> ' a tänder. 



mänhet, i större grupper, utan blott kan betraktas 

 såsom karakterer för arterne, samt att indelningen 

 i plantigrada och digitigrada rofdjur måste förfalla 

 såsom onaturlig. Vidare upplyser han, att öfre 

 roftandens knöliga tillsats (häl), på mjulktanden är 

 belägen vid midten af tandens insida, men pä den 

 permanenta tanden, framtill. (Zool. Proc. 1836, 

 p. 87). 



En vidare utveckling häraf, jemte en systema- 

 tik föl" rofdjurs-ordningen , innchålles uti Wieg- 

 manns ypperliga afhandling om rofdjurens tän- 

 der (Wicgm. Archiv. 1838, p. 1257). Han faststäl- 

 ler såsom allmän grund: att de falska kindtändcr- 

 ne i allmänhet äro en mera i undre än i öfre 



käken ( — -), och att dessa tänder äro framåt af- 



lagande upprepningar af roftandens skärande del. 

 Roltanden, som är underkastad de llesta varialio- 

 nerne, är den mest karakteristika för djurets na- 

 turliga beskanenliel. Den öfre har intill en knöl, 



