88 



Harl.). Det luir alltså ej lefvat i träd såsom man 

 förcgifvit. Storleken var såsom Elefantens (10 fot 

 långt, 8 liögt). — Flera andra fossila Dasypns arter, 

 dels beskrifne af D'Alton, dels hemförde af Dar- 

 win utgöra mellanlänkar mellan Megatherium och 

 de nu lefvande arterne. De äro alla från Syd- 

 Amerika, den enda världsdel hvarcst denna djur- 

 form finnes. — Jeffersons Mcgalonyx, hvaraf 

 blott nåq-ra fraoinent voro kända frän en håla i 

 \irginien, räknas hit af B, såsom Faujas S:t Fond 

 längesedan påstått, emot Cuvier, hvilken ansåg 

 äfven detta djur närslägtadt med Bradypus. Sedan 

 hafva flera fragment deraf blifvit funne i en ben- 

 håla i Tenessee, vid Allegany-bergen , tillhopa med 

 ben af nii lefvande djur och af menniskor. B. an- 

 ser Megalonyx hafva varit en mellanform af Myr- 

 mecophaga, Manis, och IMegalherium. Det har va- 

 rit samtidigt med Mastodon och fortfarit att lef- 

 va ända in viti den nu varande djurverldens pe- 

 riod, B. anser till ocli med möjligt att det ännu 

 kan finnas lefvande. — Tillvaron af en fossil Euro- 

 peisk art af denna Ordo var sannolik till följe af 

 ett tåben, som Cuvier ansåg tillhöra en Manis, 

 men som af Kamp orätt hänfördes till Dinotherium; 

 den har blifvit bragt till visshet genom några flera 

 tå-ben, som Lar tet funnit vid Sansans, jemte 

 tanden af ett djur som tydligen tillhört Bruta. B. 

 antager det af Lartct föreslagna namnet Macrothe- 

 rium för detta djur, som troligen varit närslägtadt 

 med Orycteropus. Flera fossila ben äro ej kända. 

 Elasmotherium , Toxodon och Dinotheriam hafva ej 

 hört hit, och det häl ben från Auvergne, som man 

 trott vara af en Dasypus, anses af Bl. hafva till- 

 hört en Bäfver. Alla de uppräknade facta tala för 

 likheten i allmän kai-akter hos den fordna och den 

 nuvarande djurverlden inom samma länder. — BI. 



