97 



således vert. dorsi och lumbales tillhopa alltid 19. 

 (om vert. dorsi jemf. förut, efter system, uppställ- 

 ningen, p. 91, refbenens antal). Vert. sacrales variera: 

 hos Perameles finnes blott en, annars vanligen 2 

 a 3 5 hos Wonibat 7, hvaraf 4 ej röra höftbenen. 

 Vert caudales 20 — 28, försedde med undre bägar 

 för kärlen, hos alla dem som begagna svansen för 

 rörelsen, såsom Känguru och de arter som hafva 

 gripsvans. Costae vera; vanligen 7, hos Wombat 6 ! 

 Sternum af 6 stycken, hos Wombat 4; köladt hos 

 många. 



Clavicula saknas endast hos Perameles. Anti- 

 brachium har det egna, att vara lika bildad hos 

 alla, oanscdt lefnadssättet. Ulna och radius äro 

 alltid väl utbildade, och skicklige till pronation och 

 supinalion! — Pelvis är likt det hos Älammalia i 

 allmänhet, vanligen med ganska lång symphysis pu- 

 bis. Dess vidd är oftast betydliij, oakladt unijarnes 

 litenhet. Ossa Marsupialia voro redan år 1835 (i 

 Zool. Proc.) af Owen förklarade för benbildningar 

 i tendo af yttre abdominalmuskeln (obliq. ext.), 

 vid annulus abdominalis. [En afhandling om detta 

 ben af Eydoux och Laurent finnes i Guérins 

 Mag. 1838]. De äro alltid plattade, något böjda 

 och utvidgade der som de möta os pubis. — Fi- 

 bida är hos alla pungdjur homplett , såsom ett sär- 

 skilt ben, hvilket bildar malleolus extcrnus. Hos 

 Känguru och andra som hafva stora bakfötter samt 

 hos Perameles, är den orörligt fästad vid tibia, 

 men hos de öfriga hafva dessa 2 ben en sådan 

 rörlighet sins emellan, som ulna och radius, hvil- 

 ken tillåter pronation och supination! De fleste af 

 dessa djur hafva äfven en rörlig, motsätllig tumme. 

 Hos många hai- fibula ofvantill en stor utvidgnmg, 

 som motsvarar olecranum på ulna, och tydligen 

 Prof. Siine/eva/ts Avsb. i83y—r84o. ' 



