106 



och kunde slä pä föttorna efter ett par tiinniars 

 förlopp. Han räckte då 6 fot högt, och mätte 6 f. 

 10 t. från nosen till svansroten. Franifötterna voro 

 betydligt längre än bakföttcrna, hvilkct de ej äro 

 på del fullvuxna djuret. JModren tillät honom ej 

 dia, hvarföre han föddes med komjölk. Han dog 

 den 28 Juni. 



Serres beskrifver en svile af lyckade försök 

 med parning mellan Mouflon och får, samt ungar- 

 nes vidare parning med båda urstamniarne [men 

 ej sins emellan] Institut 1838 p. 338. 



n 



Häst och BELLUvE. — Om Hästens och Åsnans ursprunij- 



Jiga hemland nämner Marcel de Serres, att han 

 anser dem härstamma frän dem, som lefvat vilda i 

 Europa &c., och af hvilka lemningar trä/Tas i ter- 

 tiärformationen. De hafva liksom faret m. fl. blif- 

 vit tamde långt före historiens tid, och omtalas i 

 Mose böckerna. Mulåsnor kände man redan på Davids 

 och Homeri tider (Ann. Se. Nat. 8 p. 17;). [jemf. 

 allmän Zool., 'om bruket af betsel" — samt Letliea]. 

 Equus Hcmiomis finnes äfven i norra Indien. 

 Underrätlelser om densamma leninar Colonel Sykes 

 Zool. Proc. 1837 p. 91. 



Om Elefantens tänder, se v. d. Hoeven, i 

 Tiidschr. voor Nat. Gesch.j 3, 1 p. 53. 

 Kur mot Om Elefantens parning <Scc. finnas ett par no- 



^Srtiser i Wiegm. Archiv. 1839 p. 109 och 110. 

 "Det raseri, hvaraf hanarne anfallas under brun- 

 sten, botas i Ostindien ögonblickligen derigenom 

 att man låter dem förtära v. p. 3 Ä smör ("Ghic''). 

 Med samma medel förtages äfven ett genom brän- 

 vin åstadkommet rus hos Elefanten, samt Kame- 

 lernes brunstighet" ["Ghic" är troligtvis detsamma 

 som i Bengalen kallas Glii. Det är ett illa kär- 

 nadt smör, som förblifver nästan flytande till följe 



