114 



Stellcr ansäg detta djur för att vara den förut be- 

 kanta Matiati (Lamantin), livilkeii han, i brist på 

 tillaåiiij till böcker, endast kunde känna ur min- 

 net, och trodde således att den var vida utbredd 

 kring jorden. Detta var dock ej händelsen, och 

 Baer bevisar nu, att den, åtminstone i sednare 

 tider ej funnits annat än vid Behrings ö, nemligen 

 hvarken vid Kamtschatka eller det motliggande 

 Amerika, eller de öfrige öarne i granskapet. — Ef- 

 ter älkonislen till Kamtschatka skref Steller sin 

 afhandling de Bestiis niarinis , och flera upplysnin- 

 gar deroni äro att lienita ur hans dagbok, som ej 

 blef tryckt förr än 1793. Pallas har lemnat en 

 figur, hvilkcn nyligen är publicerad i plancherne 

 till Zoographia, och är den enda som finnes. 

 Det är obekant hvarifrån P. erhållit den, och B. 

 tror att den kan vara af Steller [Af vitseendet 

 och sista raden i beskrifningen, Zoogr. 1 p. 273, 

 synes det troligare, att P. fått den af någon sjöman 

 1 Kamtschatka]. En tand finnes i Petersburg utan 

 nppgift hvarifrån den kommit, och O. Fabricius 

 beskrifver, i Fauna Grönlandica, ett cranium, som 

 troligen blifvit ditfördt med is. Dessa äro alla de 

 virkunder, som finnas öfver detta djur. Baers af- 

 handling är så fullständig, samt försedd med så 

 mångfaldiga undersökningar och säkra data, att in- 

 tet Ivifvei kan uppstå om riktigheten af hans upp- 

 gifter, och så många dokumenter hafva blifvit för- 

 varade öfver resorna och undersökningarna i den 

 trakten under förra äi'hund rådet, att det blifvit 

 honom möjligt bevisa hvad han säger. — Steller 

 nämner i korthet ett par andra djur-arter från sam- 

 ma trakter, som ej synas vara kända; möjligtvis 

 äro äfven de utdöda. Baer anmärker, att Rytinas 

 historia visar oss sannolikheten af många andra 

 djurarters utrotande i sednare tider, då menniskan. 



