126 



sangfogelformerna , ehuru Nitzsch visat att de sak- 

 na så aga p para tet, komma bäde efter vingarnes och 

 tarscus bildning att skiljas från dem. Todus bör 

 enligt båda karakteristikerna qvarstå bland sång- 

 foglarne. Upupa hörer deremot, efter vingarnes och 

 tårnas bildning, till sångfoglarne, men ej efter ta r- 

 sens bakre beklädnad. Båda dessa slagten skola 

 sakna sångapparat. Upupa och de nyss förut i en 

 not anförda slägtena få, efter de båda karakteristi- 

 kerna en bestämdt olika plats i fogel-systemet. 

 Bl}tli. Ofver foalarnes naturlicja anordnintr har Blyth 



tojlnriies I . ... ., ,., i.. • r\ 



kiassiCk. lemnat en ganska lärorik atiiandling, som i rlera 

 afdelningar innehålles i Charleswortlis magaz. 1838, 

 och i följande årgång fortsattes. Han afviker be- 

 tydligen från de öfrige Engelske Ornithologerne, 

 Swainson, Gould ni. fl., deruti, att han vill 

 ordna foglarne efter deras byggnad och former, 

 och afenom flitiga anatomiska iindersökninjjar kom- 

 mer han till ungefår samma resultater, som länge 

 varit kände afenom Nit2schs arbeten: Från Sänjr- 

 foglarne afskiljas alldeles en mängd af de former 

 som ej böra höra dit: Coracias, Trochili, Pici, 

 Cuculi, Bucerus, Merops &c. &c., hvilka alla för- 

 enas under namn af Insessores heterogetiei eller 

 Strepitores. Mycket afseende fästas på ruggningen, 

 ä£f£ren , bildnincren af sternum m. m. Yttre ka- 

 rakterer anföras dock ej. Detta arbete innefattar 

 således många goda bidrag till fogel klassens syste- 

 matik. Flera andra försök af Swainson, Lesson, 

 LaFresnaye, Selys, att efter den inbördes likheten 

 sammanställa genera, dels af sångfoglarne, dels af 

 flera ordines, nämnas längre fram. 



Ornith. I London bildades år 1837 ett sällskap under 



^""j^y 'namn af Ornitholosical Societv , hvaruti äfven Frun- 



Loadon. _ J~> •{ 



timmer deltaga såsom ledamöter. De Herrar som 

 äro Ledamöter betala årligen till kassan 2 guineas, 



