108 



med utsträckta vingar, simmar med lätthet. D. hade 



2 jränfjcr sett denna art simma öfver S:ta Criiz flö- 

 ts s 



den, pä ett ställe hvarest den har 400 famnars bredd 

 och stark ström. I September och Oktober träffas 

 dess ägg öfverallt på slätterna, kringspridde eller 

 flera tillsamman: de förra bli aldrig kläckta; de 

 sednare, som kunna vara 20 — 50 eller mera, äro 

 laijda af flera honor, och skola ensamt rufvas af 

 hannarne. — J?. Darwinii häller vingarne tätt in- 

 till kroppen då den springer; äggen äro omkring 

 15 i h varje bo, blckblä och smalare än den före- 

 Cfåcndcs. Kallas jävestruz Pctisc. 

 Apteryx: Den märkvärdiga^ men förut ganska föga kän- 



^sutt.' ^^ Apteryx australis , som kan anses för att vara 

 Nya Zeelands Struts, har under dessa åren blifvit 

 närmare känd. Den är ej större än en tupp, har 

 hårlikt hängande fjädrar, inga vingpennor, och 4 

 tär pä fötterna. Näsborrarna silta vid spetsen af 

 näbbet, som är lä ngt och smalt. Dimensionerna 

 anföras strax nedanför. — Dä Apteryx siar stilla 

 häller den vanligtvis hufvudet neddraget mellan 

 skuUrorne, med näbbet rakt ned mot jorden. Den- 

 na fogel finnes i de mörka, stora skogarne, på 

 Nya Zeelands norra del, hvarest den kallas Kivi. 

 Den är ett nattdjur, gömmer sig om dagen i täta 

 snår o. d. och går om natten ut för att söka sin 

 föda, som utgöres af insekter, mask o. d. Den 

 lefver parvis, lägger blott ett Si^^S,, nära så stort 

 som ett gäsägg, i en enkel redde på marken; har 

 ett hvisslande läte, genom hvai's efterapande infö- 

 dingarne pläga framlocka fogeln, då den tages med 

 hundar. — Den fångas äfven genom hastigt fram- 

 visande af ett eldbloss, om natten, hvarigenom han 

 blir sä förvånad att han kan tagas med händerna. 

 Annars springer den ganska starkt, och nyttjar äf- 

 ven fötterna till försvar mot små hundar, som ofta 



