176 



att ej unga och fullvuxne särskilt uppföras} men 

 med beskrifnincrarne ensamt skulle man ino^alunda 

 kunna väijieda siij i detta arbete. FÖrf. har der- 

 emot, i stället för karakterer, uti inledningen öf- 

 ver genera, lemnat figurer af skelettet och luft- 

 strupen, samt i den speciella bcskrifningen , för 

 hvarje genus insatt elt trädsnitt i texten, förestäl- 

 lande den typiska artens näbb och fot. Ofverhuf- 

 vnd äro dessa figurer goda. Vid slägtet Polysticta, 

 som ensamt innefattar Anas Stctlcii, har dock ett 

 näbb blifvit insatt, som tyckas snarare vara afbil- 

 dadt efter en Clan<jula. Uti ett så omfattande ar- 

 bete blir det alltid s\ärt att undvika en viss in- 

 conseqvens uti arlcrues fördelning i genera. Denna 

 hade dock här kunnat blifva vida mindre, genom 

 antagandet af ett mindre antal släkten. Man fin- 

 ner t. ex. åtskilde, si. Anas (typ. boschas), Qver- 

 qvcdula (typ. A. crecca) och Cvanopterus (typ. A. 

 querquedula)} hvaremot de mycket olika arterna 

 A. leucocephala och dominica stå tillhopa uti ge- 

 nus Erisinatura. Bland anmärkningar mot namnen 

 kan anföras att Lathams A. caryophyllacea är Ey- 

 tons Dendrocygna arcuata, och ej hans Callichen 

 caryophyllaceus. 



Ofver slägtet Cygiius hafva många skrifter 

 blifvit utgifna. En monografi, af Riippell, fin- 

 nes uti ÄIus. Senkenb. vol. 3, hvarest 10 arter upp- 

 räknas, bland hvilka dock inbegripas A. Moschata 

 och Gambensis , emedan de hafva: lora nuda. — 

 Uti Lessons öfversigt af slägtet, Rcvue Zool. 1839, 

 p. 321, anföras 8 arter. 



Naumann och Wiegmann lemna under- 

 rättelser om Svanarterne, i Wiegm. Arch. 1838. 

 Brehms C. islandicus är äfven funnen i Tyskland; 

 den anses skild från C Bewicki, hvilken den skall 



likna 



i 



