198 



att detta djur ej liörer till Salamandra eller Tri- 

 ton utan är en Protcid, närmast beslägtad med de 

 bekanta stora nord-amerikanska arterna. Frän släg- 

 tet 3Ienopotna Harl. säges det endast skilja sig 

 genom bristen pä det häl, som motsvarar gälöpp- 

 ninaarne hos Protcus och Salamander-Iaverne men 

 som utan tvifvel fnnnits hos djuret dä det var 

 yngre, liksom hos de vanliga Triton-arterne. Han 

 anser denna art alltså böra förenas med nämde 

 slägte; men då namnet Menopoma antyder gälhå- 

 lets qvarblifvande, föreslär han antagandet af det 

 äldre, år 1831, af Leuckart gifna slägtnamnet 

 Cryptobranchus , ehuru äfven detta beror på den 

 falska förutsättningen att gälar skulle finnas, och 

 kallar arten Cr. Japonicus *). Han tror vidare, att 

 den ryktbara stora fossila Salamandern från Oenin- 

 gen , Scheuchzers Homo diluvii testis, bör an- 

 ses såsom den tredje arten af detta slägte, under 

 namn af Cr. primigcnius (Tijdschr. voor Nat. Gesch. 

 IV. — Ann. Se. Nat. XI, p. 62 (1839). Se äfven 

 Institut 1838, p. 83, hvarest den japanska arten 

 kallas Cr. maximus (efter Procés verbal de Strasb). 

 Emellertid hafva flera tvifvel blifvit framka- 

 stade mot v. d. Hoevens åsigt. Owen yttrar 

 bestämdt att gälöppningens qvarblifvande eller för- 

 svinnande är af en så stor betydelse f/ir djurets 

 organisation, att de som i detla hänseende förhålla 

 sig olika ej kunna förenas inom samma slägte (Zool. 

 Proc. 1838, p. 25). En liknande anmärkning gör 

 Wiegmann (i Wiegm. Arch. 1838, 2 pag. 360), 

 och Leuckart (i Fror. ]Not. XIII, 2). Denne 



*) Den förut liänrla arten af detta slägte är Salamandra gi- 

 ganten Smith Barlon; sedan Ivallad Abranchiis ocli derefter 

 Mennitoma af Harlan; Cryplobranchus salamandroides af 

 Leuckart, Isis 1831; Protanopsis af Barton ocli Salaman- 

 drops af Wagler. v. d. Hoeven vill nu ytterligare lalla 

 den Cryplohranchits Bartoiiii. 



' 



