208 



Gälarnes Byggnaden af fiskarnes gälar , nemligen af sjelfva 



byggnad. jg ^ ^^ gälfransame eller gälbladen, boskrifves af 

 T rev i ranns (uti dess "Reob. ans der Zootomie 

 und Physiol. nacb dessen Tod heransg. 8:0 hft. 1 

 Bremen 1839). Hos de flesta fiskar stå gälbladen 

 pä bågarne i 2 rader, mellan bvilka löper en, 

 blott af slenihud betäckt, canal bvari nerver cch 

 blodkärl gå fram. Hvarje enkelt gälblad utgöres 

 af en liårdare stråle, som är klädd af slemhud och 

 articulerar mot gälbågen. Slemhuden bddar utåt 

 otaliga fållor, i hvilka gälartercrnas ändar förgrena 

 sig. Blodet återföres genom ådror, som förena sig 

 till gälvener, bvilka ytterligare sammanflyta för att 

 bilda aorta. — Utom denna vanliga form före- 

 komma, hos några få fiskar, tvenne andra, nemligen: 

 Cobäis fossilis oc\\ Syn gnathus hafva, på gälbladen, 

 utslående, tätlliggande, transversella lameller i stäl- 

 let för de nyss nämda små fållorna. Animodytes 

 bar enkla, 4kantigt trådlika, ihåliga gälblad, hvil- 

 kas yta är genomdragen af täta, på de 2 bredare si- 

 dorna tvärliggande kärl. Mellan dessa gälblad stå 

 fina trådlika strålar, som hafva fjäderlikt stående 

 bår (Yalentins Repertorium 1840, p. 13(»). 



Hos Lepadogaster ciliatus äro gälbladen tråd- 

 lika, ej förenade sinsemellan, men försedde med 

 små blad, som, förstorade, se ut nästan som bla- 

 den på en Sedum. De beskrifvas af Rathke i 

 Miill. Areh. 1838, p. 441. Denna form afviker så- 

 les föga från den förut nämda hos Syngnathus 

 och Cobitis. 



Uti fiskarnes gälar har Bazin upptäckt små 

 muskler (m. brancJiialis), hvaraf en ligger mellan 

 hvarje två gälblad, och ijenar till att röra dessa. 

 Institut 1839, p. 179, 185. — Fror. Not. 1839, Juni 

 X, 18. — Vidare om samma ämne och om respiratio- 



nen 



