524 



synas mig ej vara skilda från G. nigcrj. TIi. an- 

 ser det vara denna form, som är beskrifven såsom 

 G. nisjer i Cuvicrs och Valencicnnes stora arbete. 

 Blrnnius Om dcn nordiska arten, som efter Asoan 



Noidisiieblifvit iitgifven för Blcniiius Galcrita Linn., men 

 "^"- som är en skild, för Linné obekant art, anmärker 

 Kröyer, dä han i sin Tidskrift, 1, p. 371, an- 

 mäler Cuvier & Valenc. H. N. des Poissons vol. X, 

 att den orätt kallas Bl. palmicornis af Yarrell, (Br. 

 Fislies 1836), och af Valencicnnes benämnes^/. 

 Yarrelli; men att Val., af denna arts beskrifningar 

 hos Ström och Ascanius, gör en egen namnart: 

 Gunellus Struinii, som han dock ej sjelf sett. Han 

 har alltså invecklat synonymicn i stället för att ar- 

 ten förut blott hade ett oriktiot namn. Re in- 

 bard t hade, år 1833, för den nordiska arten före- 

 slagit namnet BL Ascanii (i Maanedsskrift for lite- 

 ratur hft. 4). 



På anf. st. gör Kröyer några anmärkningar 

 öfver de Grönländska arterna af samma familj. De 

 dithörande arterna af Linnés Blennius (Centrono- 

 tus Nilsson) fördelas i 3 genera: 

 Gunellus Val. Gälhinnorne hopvuxne, med 5 strålar 



hvardera. 

 Lumpenus , gälh. klufven med 6 str. j sidol. utan 



slemporer. 

 Stichceus , som föreg. men sidolinien har slemöpp- 

 ningar. 

 Typus för det förstnämda är vår Bl, Gunellus 

 (Centron. Gun. Cuv. Nilsson, Gun. vulgaris Valenc); 

 för det andra Bl. lumpenus och flera nordiska, 

 dermed beslägtade arter. Till det 3:djc höra 2 

 grönländska arter, Clinus uniinaculatus och CL 

 punctaius Reinh. Grönl. F:a. Den förra af dessa 

 finnes beskrifven af Kröyer (Naturh. Tidskr. 1836, 



p. 25) 



