253 



ovanliga förhållandet, att den langa, smala tarm- 

 kanalen, efter alt liafva bildaten stor slinga, åter- 

 går till magen, fasthäftas inom yttre hinnan af dess 

 ^'^gg, så att det ser ut som om den åter ginge in 

 uti magen, hvilket Dufour trott. På nämde sätt 

 följer den magens vägg ända fram emot förmagen, 

 då den åter skiljer sig derifrän för att fortsättas 

 till anus. Förloppet är alltså fullkomligt regelbun- 

 det, ehuru en ovanlig vidhäftning finnes. 



Dufour hade i sin beskrifning nämt att gall- 

 kärlen voro 4, ehuru Hemiptera i allmänhet blott 

 äga 2, och att de skulle ingå i magen, hvilket 

 vore stridande mot analogien hos alla andra in- 

 sekter. Doyére fann, att de blott voro 2, men 

 att de midtpå böja sig och häfta fast vid magen, 

 på sjunma sätt som tarmen, hvarigenoni det ser ut 

 som om 4 kärl utginge från magen. Han hade 

 dock ej kunnat finna deras ända, eller ingång i 

 tarmen. (Ann. So. Nat. XI, p. 81). 



Dufour besvarar Doyéres uppsats, och er- 

 känner rättelsen i afseende på tarmen, men vid- 

 blifver att gallkärlen äro 4 hos alla Cicadariae, 

 ncmligen Fulgora, Centrotus, A ph rophora spumaria 

 m. fl. (Ann. Se. Nat, XII, p. 287), 



Ur Brants Anatomi af Panorpa communis (i Anat. afi 

 Tijdschr. voor Nat. Gesch. VI, p. 173. — Fror. ^""''^'' 

 Not. 309) anförer jag blott följande drag, som sy- 

 nes mest oväntadt. Salive kärlen skulle enligt den- 

 na afhandling vara ytterst olika hos båda könen, 

 nemligen hos hannen 6, långa, så att de nära om- 

 hölja hela tarmen. Hos honan skulle de vara blott 

 2, rudimentära! De öppna sig i ett hål vid labium 

 ("öfver labium, under larynx'')- På samma sätt 

 öppna de sig hos Vespa. 



Insekternas fettkropp har blifvit kemiskt un-^'"- 

 deriÖkt af Döbner. Se Germ. Zeitschr 1, p. 174. 



