295 



Om Enccladus och Siagona med nya arter; 

 Guérin i Rev. Zool. 1838, p. 74. De kända ar- 

 terna uppräknas. 



2 n. sp. af Oinus , Rciclie i Ann. Ent. 1838, 

 p. 297, frän N. Amerika; 4 arter beskrifvas. 



Flera allmänna arbeten öfver Carahici äro 

 förut nämda. 



Erichson genera & spccies Staphjlinorum, Bmche- 

 954 sid. 8:o, Berolini, första häftet 1839, 2:dra '^*'^' 

 1840, med 5 tabb. innehållande contourteck- 

 ningar af några typer för genera, och af mnnde- 

 larne. Den innefattar alla kända arter, till ett 

 antal af omkring 1700, som fördelas i 11 Tribus 

 och 112 genera. Mänga af genera äro nybildade, 

 hvilket nu är oundvikligt; man måste blott fägna 

 sig öfver deras tillkomst, då de bildas af män, som 

 äro delta värf fullt vuxne, såsom här varit hän- 

 delsen. För hvarje art lemnas diagnos, synonymi, 

 habitat och bcskrifninij, allt med en fulländninir, 

 som hedrar författaren och ijör verkli"! jrasrn åt 

 vetenskapen. 



Nordman ns Symbola? ad Monogr. Staphyli- 

 noruni, Pctropoli 1837, 4:o, 167 sid., särskilt 

 afdraget ur Commenlarii Ac. Petrop., kan anses 

 såsom ett vigtigt och väl utfördt förarbete till 

 Erichsons verk. Det omfattar alla arterna lA' Jlssl- 

 lahra Latr., men beskrifvcr blott de nya. Innehåll 

 och uppställning" finnes i Gerrn. Zeitschr. 1, p. 300. 

 Del kan i allmänhet aninärkas såsom en lycka, 

 all bearbetningen af do sm^ praktlösa och ofla 

 svåraste familjerna af djurriket, vanligen blifva före- 

 mål förde verkliga vetenskapsmännens bearbetning. 

 Sldpliylinas inaxillnsns nntagos såsom typ för 

 elt nytt genus, Saprop/iilus , af St re u hel i Isis 

 J8.'J9, p. 137; men detla genus hade förut erhållit 

 namnet Crcopkagus. 



