315 



Ochsen heiiner, i början, ditfördes, finuas de. 

 Lähosia saknar men Euprepia har oceller. 

 3:o Tillägg och rättelser till Ochsenh. Treitsch- 

 kes Schmetterl. v. Europa, Isis 1839, p. 110. 



Doyére om klorna och klolederna hos Pa- 

 piliones , Ann. Ent. 1837, p. 264. 



En hybrid itet mellan Sphinx populi och ocellata 

 omnämnes i Ann. Ent. 1838, p. XIII. 



Uti Germars Magazin 1, p. 367, omnämnes, 

 att hannen af Geometra (Acidalia) brumata under 

 parningen barer den vinglösa honan upp i träden, 

 och att dessa således ej kunna skyddas mot för- 

 störelse af larverne, genom stammens omlindande 

 med ull och tjära, såsom man vanligen trott. 

 Duponchels Contin. af Goedarts Lep. de 

 France är fortsatt till vol. 7, (Noct. Tom. 6, 

 livr. 12—15, och 7, 1—7), 1836. Livr. å 3 Fr. 

 id. Supplement till samma arbete, Tom. 2, livr. 



4—6, och 3: 1—2 (å 3 Fr.). 

 Boisduval icones historique, häftet 42, 1837. 



id. collect. des Chenilles, „ 42, „ 

 Freyer Neuere Beytr. häftet 42, 1839, (innehall 

 af 34 — 42, se Germ. Zeitschr. 1, p. 351 j — af 

 de 4 sista häftena Isis 1839, p. 227). 

 Fischer Edl. v. Röslerslamm, microlepidopt. 

 hft. 11, 1839. 



Boisduval, Hist. Nat. des Ins., Species gene- 

 ral des Lepidoptéres, Tom. 1, 690 sid. 8:o, Paris 

 1836, tillhörer Suitcs å Buflon, som utgifves af 

 Röret. Detta arbete är ämnadt att upptaga alla 

 bekanta arter. Första volumen innefattar större 

 delen af Papiliones hexapodi, eller Papilinnides 

 och Picrides. Uti inledningen lemnas en öfversigt 

 af alla mcthodcr för Lepid:s uppställning, hvaraf 

 del synes att förf. känt Dalmans nyss förut nämda 

 arbete dcröfvcrj man måste blott undra öfver att 



