skulle förenas med Ort/io/jtera. Denna sednarc ord- 

 ning skulle då hlifva karakteriserad geiionj en så- 

 dan form på den inre niaxillarloben som Fabricius 

 utmärkte med namnet Galca , härd, tandad maxil- 

 lar-spets och djupt klufven änd-del af labium, 

 hvilket allt linnes lika hos alla de Neuroptera, hvii- 

 ka undergå ofullständig förvandling, som hos Or- 

 thoptera. Epizoa, som redan Nitzsch ansåg höra 

 till Orthoptera, borde enligt E. utgöra en egen Or- 

 do,hos hvilken de uppgifne karaktererne ej återfinnas. 

 Uti sin monografi af Mantispa (Germ. Zcitschr. 

 1, p. 147), afhandlar Erichson åter detta ämne 

 och framställer samma liufvudsakliga anordnini?. 

 MantLipa föres, oaktadt sin utomordentliga likhet 

 med Man t is , jenite Raphidia , till Neuroptera. — 

 Efter denna åsigt skulle de båda Ordines komma 

 att utgöras af följande former: 



Ortlioptera, Neuroptera. 



Grvllus L. Panorpa L. 



Mantis L. Myrmeleon. 



Blattac, med Lepisma ,soni Hemerobius. 



måste hitföras. Mantispa och Piaphidia. 



Forlicula. Sialis Latr. 



Psocus, Termes. Phryganeic L. 



Perla och Nemoura. 

 Libellulina. 

 Ephcuicra;. 



Då denna uppställning är grundad på vcik- 

 liga karaktcrer, måste den anses för bättre än den 

 förutvarande, uti hvilken Neuroptera aldrig kunnat 

 sammanfattas under någon gemensam definition; 

 men likväl synes mig de sista lederna af båda do 

 nybildade Ordningarna, nemligen Libellnla och 

 Ephcmera, samt Phryganea, ej passa rätt väl in 

 på sina ställen. 



1'rnf. Siiiiilrvalls Jrih. rS3y — f84o. *1 



