350 



oöfverstiglig som torra landet, ocli derförc förekomma 

 knappt nägra gemensamma arter vid Noidamerika 

 och Euiopa. Dock finnas nägra som kunna simma 

 väl, t. ex. Portuni, ocli just dessa äro vidsträcktast 

 utbredde. Nautilograpsus minitnus utgör ett mark- 

 värdigt undantag; ty ehuru den ej kan simma är 

 den dock den vidsträcktast iilbredda af alla Cru- 

 staceer. Den finnes vid Fraid<rike, i .Mcdelhafvct , 

 vid lie de France, Nya Holland, Chili, Veslindien 

 ocii Pensylvanien. Detta kan dock Förklaras deri- 

 genom, att den fäster sig vid liafssköldpaddorna, 

 af hvilka den blifvit kringförd. Ett annat ännu 

 märkvärdigare exempel företer Nephrops norvegius, 

 som är allmän vid Norrige och i Adriatiska 

 hafvet, utan att finnas i mellanliggande haf. Förf. 

 kan ej förklara detta, och det synes ej sannolikt 

 att samma form skulle hafva ursprungligen upp- 

 kommit i tvä haf, som äro belägna under sä olika 

 klimat. Nästan lika är förhällandet med Grapsus 

 Messor , som linnes bäde i Medelhafvet och i Tndiska 

 samt P».öda hafven , men ej är funnen vid andra 

 delar af Afrika. Älöjligtvis kan denna gemenskap 

 härröra frän en tid , dä näset vid Suez ej existerade. 

 Vidare anförer författaren följande raärkvär- 

 diea allmänna resultaler af sin forskninjj: 

 l:o Arternas antal tilltager på ett högst märkbart 

 sätt mot a*qvator, och aftager hastigt mot polerne, 

 men individuernes mängd synas ej vara mindre i 

 de kalla, än i de varma klimaterna. 

 2:o Amerikanska kusterna äro i allmänhet långt 

 fattigare på arter än de motsvarande af gamla con- 

 tinenten. Det kända antalet arter af Dccapoder i 

 de olika regionerna är följande: 

 I Skandinaviska reg. 15. Grönland har. ... 12. 



- Celtiska — 82. Förenta Staterna . . 37. 



- Medel hafvet — 114. 



