377 



är vanligen tryckning pu skalet eller skador der- 

 uti, hvarföre sädane musslor, som innehålla dem, 

 igenkännas på någon oregclbundenliet i formen. 

 Deremot synes intet yttre tecken pä dem som liaf- 

 va perlor i manteln. — I Europa erhållas perlor 

 nästan blott af Unio margaritiferus. De äro ej 

 klara, såsom de orientaliska, och hafva derföre 

 mindre värde; men de som äro af en ärts storlek 

 kosta dock en dukat. Uti Bayern finnas perlfö- 

 rande musslor endast i de åar och häckar, som 

 hafva brunaktigt vatten och flyta öfver ur- eller 

 öfvergångsformation. Man har uppgifvil att perlor 

 kunde med konst frambringas, derigenom att små 

 runda perlmorsbitar insläpptes mellan manteln och 

 skalet i lefvande musslor, men dessa försök hafva 

 alltid misslyckats för Förf., ehuru han gjort dem 

 nicd nära hundrade individuer. (Isis 1838, p. 384-). 

 Johnston om Perlbankar vid Ceylon , i en 

 artikel om Ceylons handel, i Asiat. Transact. 

 1827: 1, p. 543. — Isis 1838, p. 333. 



Stewart om perlfiske vid Ceylon, ibd., p. 

 452. — Isis ibd., p. 338. 



Den bladiga strukturen uti skalet af Spondy- Mnssle- 

 liis varius beskrifvcs af Owen (i Charlesw. Magazin struktur. 

 1838, p. 407 och Zool. Proc. 1837, p. 63). Han 

 jemförer bildningen af denna musslas skal, så väl 

 som det af andra arter, hvilkas skal är bladigt, t. 

 ex. Ostroncn , med lamellösa Gastropod-skal, t. ex. 

 af Sf/jlaria Lam. Och F^ermetus gigas , samt med 

 Nautiliis-skiAcn. Hos dessa sed na re är den bladica 



o 



strukturen högst utbildad, i form af tvär-lameller, 

 som tillsluta reijnliera kamrar i skalet. Härijrenom 

 återföres byggnaden af Nautilus och andra polytha- 

 lamiska snäckskal till den vanliga typen af mollusk- 

 skal, som alltid bestå af \i\", livaraf de yn^re liirca 

 innanför de äldre. Hos Spondylus, Ostron m. (I. 



