397 



vid. Hos de arter som sätta byssus, finnes ea 

 långsgåeude, djup ränna, under kanten af foten 

 (buken), som utgöres af en tungformig muskel af 

 utomordentlig rörlighet. Mot fotens spets slutas 

 rännan i en tvärfördjupning, livaruti hälen finnas, 

 genom hvilka byssus-ämnot, eller silkes-ämnet, ut- 

 kommer, från tvenne körtlar, som ligga i rännans 

 kanter, eller bilda dem. Mot fotens basis öfvergår 

 rännan i en stor fördjupning, i hvilken byssus- 

 trådarnes ena ända fästas vid djurets kropp, ge- 

 nom ett eget ämne, som afsöndras i caviteten. Den 

 andra ändan af tråden fästes vid stenar och andra 

 kroppar i vattnet. — De musslor som ej sälta 

 byssus (Anodonta, Unio, Mya m. fl.) hafva ingen 

 fåra under foten, som hos dem har vida mindre 

 rörlighet. 



Flere olika former af byssus beskrifvas, jemte 

 förklaring af deras bildning. Författaren synes 

 liafva väl utredt detta, för kännedomen om muss- 

 lorna, vigtiga ämne, och lemnat nöjaktiga förkla- 

 ringar öfver allt, utom sättet hvarpå musslan för- 

 farer, för att fästa ena ändan af tråden vid yttre 

 kroppar och den andra ändan vid en cavitet af 

 sin egen kropp. Åtminstone har jag ej af denna 

 afliandling fTitt något tydligt begrepp derom, och 

 skulle vara frestad att tro, att tråden ej bildas så 

 som Förf. säger, genom byssus-ämnets nedflytande 

 från spinnöppningarne till den cavitet i foten vid 

 hvilken de fästas, utan snarare att de dragas, lik- 

 som af spindlar och insektlarver, genast färdige ut 

 ur öppningarne, och fästas ömsom vid en yttre 

 kropp och vid caviteten i foten, genom fotspetsens 

 och liela spinnorganets alternativa rörelse. 



Ett utmärkt arbete öfver Anatomien af de f^-^ners 



Anntotni 



egentliga musslorna ("Conehiferous Lamellibranchiateocii indd- 

 Aiiimals") hafva vi erhållit af Garner. Det slutascöncbacea. 



