407 



D'Oibig'ny, om "en tredje lefvande art af Cri- 

 noicleer", Holopiis Rangii, fr. Westindien 5 Institut 

 1837, N:o 199; Ann. Se. Nat. vol. VII, p. 123; 

 Guérins Magazin 1837; Wiegm. Archiv 1839, p. 

 185, Skiljer sig från de öfriga genom oledad stjelk. 



ACALEPHiE. — Ett hufvud-arbete för kän- p. 



r-nren- 



nedomen om Maneterne är Ehrenbergfs, om berg om 



o ' Acale- 



Röda hafvets Acalepher och om organisationen af pheroe. 

 Östersjöns Meduser, i Berl. Vet. Ac. Handl. 1835, 

 (tryckt 1837) p. 181. Han framställer deruti re- 

 sultaterna af sina undersökningar på Medusa aurita, Organis. 

 under en månads vistande vid östersjökusten, af \uri^a.' 

 Iivilka följer, att dessa djurs byggnad ej är så enkel 

 som man vanligtvis föreställt sig den. Han leddes 

 till de gjorda upptäckterna - genom samma medel, 

 hvarigenom han funnit den sammansatta byggnaden 

 hos infusionsdjuren, nemligen deras matande med 

 rena växtfärger (indigo och karmin). Hans fram- 

 ställning är i korthet följande. De tjocka, blekt 

 färgade, grenigt strålformiga rör, som utgå från 

 den mellersta kroppseaviteten (magen) till hvilken 

 munöppningen leder, äro djurets digestions-apparat 

 eller tarm. Alla grenanie slutas i ett enkelt kärl, 

 som löper i kanten rundtomkring hela kroppen, 

 och på detta käil finnes, i sjelfva kroppskanten, 

 8 små utvidgningar, eller clociker , med hvar sin 

 analöppning. Dessa ligga vid ändarne af de 8 

 enkla (ej greniga) rören, som utgå vid äggstoekar- 

 nes ändar. Den rörelse man sett uti alla dessa 

 lai'mkärlcn är ingen blodcirculation , utan allenast 

 rörelsen af chymiis. M. auritn lefver af infusions- 

 djur, cruslacé- ungar, m. m. s. Den förtärer till 

 och med fisk ungar och större cruslaceer, som upp- 

 lösciii imagen, och livaraf do odugliga dclarno åter 



