413 



framgång undersökte. E liren berg framställer 

 fortplantningen och organisationen af Hydva viridis 

 uti en artikel om kiselinfusorierne, i Berliner 

 Abliandl. 1836 (tr. 1838), p. 115 o. följ. Detta 

 märkvärdiga djur upptäcktes af Trembley 1744 och 

 observerades tlitigt under sednare hälften af förra 

 århundradet, af nästan alla då lefvande zoologer. 

 Det var egentligen det första bland de lägre dju- 

 ren, hvars naturalhistoria blef upplyst; men den 

 blef det ej rent, utan man öfverväldigades af det 

 mirakulösa i det man såg, och stannade dervid, 

 h varigenom det egentligen physiologiska utbytet af 

 undersökningen gick förloradt, och ett falskt be- 

 grepp erhölls om djuret. E. visar nu att Hydra 

 fortplantas genom 'ågs^ likså väl som genom knop- 

 par, hvilket dock den skarpsynte Pallas redan 

 hade bcstämdt uttalat. Äggen utväxa i form af 

 två motsatta kulor, från två periodiskt utvecklade 

 hvitaktiga Häckar 1 öfre ändan af djurets fot, der 

 den egentliga kroppen börjar, eller vid magens 

 nedre ända. Sedan de två första ägforen affallit ut- 

 vecklas vanligen två andra, belägne korsvis mot de 

 första, och efter dessas afFallande dör djuret snart. 

 Knoppar utvecklas endast från detta samma ställe 

 af kroppen, hvilket kan anses såsom ett ovarium; 

 det var fel i observationen, att man trodde knop- 

 parne kunna utväxa från hvarje del af djurets yta. 

 Aggen äro klotrunda, ej små (^ — | linea), och 

 fullsatta af taggar, som i spetsarne hafva flera utåt 

 böjda hakar. De äga en stor yttre likhet med det 

 fullbildade djuret af slägtet Xanthidium bland in- 

 fusionsdjuren. — Hydras inre cavitet (mage) afger 

 grenar, liksom hna tarmar, in uti djurets armar, 

 eller så kallade tentakler, hvilka ingalunda äro 

 enkla trådar, såsom man vanligen föreställt sig 

 dem. De uro fullsatte af små vårtor och lina trå- 



