434 



Fornverldeiis Fa ana. 



Fotspår af ^" cgcii sopt af minnesmiirken fian för- 



forntida oänofna >eilclsperiock'r liar i secinare åren ."idraijrl 



djur. " " , .' 



sifj en välförtjent uppmärksamliet. Man liar ncm- 

 IJoen, mellan laijren a( sandsten i £janila formationer, 

 funnit fotspår af tljurarter, af tivilka iiigenting an- 

 nat nu är bekant. Men dessa blotta intryck, som 

 engång händelsevis q\arblefvo i sanden efter fram- 

 gående djurs fötter, liafva blifvit förvarade, för 

 att nu sprida ett ljus öfver lider, som ligga göm- 

 de bakom en följd af millennier, hvilkas antal 

 man ej en gång gissningsvis kan iippgifva. Vi 

 lära emellertid af dem, alt det långt före tertiär- 

 formationen, under hvilken de talrika stora dägg- 

 djuren lefde, fanns torrt land liksom nu, samt djur 

 som voro bildade för att lefva på delsamma, men 

 som voro längesedan försvunne af jorden, då de 

 nu utdöda Mammut och dess samlida, uppträdde. 

 Första upptäckten af dessa spår skedde 1834, 

 i den så kallade brokiga sandstenen, af flötsfor- 

 mation , vid Hessberg nära Hildbtirgshaiiscn ; sedan 

 har man funnit sådane på flera ställen i Europa 

 och Nordamerika. 1 England fann Cuningham, 

 år 1838, uti ett sandstensbiolt vid Stoiirton eller 

 Storeton-Hill, nära Liverpool, spår, som myckel 

 liknade dem hvilka blifvit funne vid Hessberg. 

 En del hafva nästan utseende och storlek af en 

 menniskohand , men kortare och tjockare fingrar, 

 med tjocka, föga böjda klor, samt en bakåt krÖkt 

 tumme, som dock sitter på spårets yttre sida. 

 Dessa äro tydligen af djurets bakfötter. Framom 

 hvarje af dem ser man alllid ett litet, dubbelt 

 kortare och alllid föga intryckt spår, utan tumme, 

 som tydligen är efter framfoten. Djuret synes alltså 



