446 



hela cranium kallar Ccelogenys rugiceps , jemte ett 

 skelett af en liten lijort, ocli nägia af yngre indi- 

 viduer af en utdöd vargart, som han benämner 

 Canis spelceus. Lund anser sig med säkerhet kun- 

 na uppgifva att alla benen här voro insläpade af 

 detta sodnare djur, och tror att lemningarne af de 

 yngre vargarne voro af sådane, som blifvil förläide 

 af deras äldre samslägtingar, hvilka bebott grottan. 

 Benen buro tydliga märken efter rofdjurs tänder. 

 Dessutom voro de flesta benen slitne i ändarne, el- 

 ler krossade och förvandlade till kalkspat, hvilket 

 han förklarar derigenom, att de, under en sed- 

 nare, lång tid, legat i vatten inom grottan. Det- 

 ta vatten har stått i sammanhang med det uti en 

 omgifvande forntida sjö, hvarefter tydliga märken 

 synas, och således varit underkastadt rörelser, 

 hvaricenom benen blifvit krin^vräkte och slitne. 

 Klippan hvari grottan finnes, framställer på ena 

 sidan utseendet af präktiga ruiner, och är kring 

 foten full af djurteckningar, gjorde af landets vil- 

 da invånare, men Lund säg intet tecken till dägg- 

 djur i den med yppig vegetation betäckta bassin , 

 bvars botten bildade en slält framföre berget. 

 (Ur vol. VI, af Danske Vidensk. Selsk. Naturhist. 

 Afhandl inger). 



Lund har sedan funnit flera bengrottor och 

 lemningar af ett stort antal djurarter. Dessa upp- 

 räknas i Annales des Se. Nat. Vol. XI, p. 214 

 (Fror. N. Not. N:o 209, Maj 1839), till ett antal 

 af 75, efter ett bref dateradt S:a Lagoa i Brasilien 

 den 5 Nov. 1838, och uppläst i Fransyska Vetensk. 

 Academien den 15 April 1839; samt ytterligare 

 tillägg af 18 arter, i Ann. Se. Nat. XII, p. 204. 

 De äro följande efter den första uppgiften : 

 Af Cuviers Edentés: 

 1 Myrinecophaga (gigantea Lund), stor som en oxej 



