453 



vande tljur, t. ex. Crocodilus hiporcatus och gciii- 

 gcticus , som ännu finnas i Indien. 



Slutligen har Wacfner erhållit leninin2rar at" 

 en art från Grekland. Alven denna har kommit 

 nära Scmnopithecus och Hylohates. Den benämnes 

 af W. Mesopithecus pentelicus (Wiegm. Archiv 1839, 

 p. 171, nr Gel. Anz. d. Kön. Bayr. Acad. der 

 Wissensch. 1839). En fossil tand af en Macacus 

 bcskrifvesaf Wood, med tillägg af Owen i Char- 

 lesworths Magazin 1839, p. 444. 



Man har således erhållit många bevis att A- 

 porne fnnnos till under tertiär-bildningen i gamla 

 verldcnj men att samma förhållande varit i Ame- 

 rika synes af Lunds upptäckt dcraf i Brasilien; 

 han har nemligen, såsom kort förut anfördes, träf- 

 fat lemningarnc af 3 arter, hörande till de for- 

 mer, som ännu lefva i Amerika; den ena är säkert 

 af en Callithrix (Se förut cit. st. samt Inst. 1839, 

 N:o 266 och 267. Fror Not. 1839, Febr., pag. 

 218, vol. XI). 



Fossila flädermöss nämnas i det före<rående p. Clnro- 

 59. Lar t et har funnit sådane vid Sansans och 

 Lund i Brasilien. 



Flera fossila rofdjnr hafva i det föregående Rofdjur. 

 blifvit omtalade, och dessutom kunna följande an- 

 föras. k{ ett djur, som benämnes Hycenodun lepto- 

 rhynchus , blef en underkäk funnen i Puy de Döme 

 för mer än 20 år sedan, i samma kalk som inne- 

 håller Palajotherierna. Den har dock nu först 

 blifvit beskrifven, af Laizer och Parieu, i A nu. 

 Se. Nat. vol XI, 1839, p. 27. Tänderna visa en 

 ovanliiT l)ildnin'f. Kindtänderna äro7. alla uanska 

 stora. De tre bakre äro verkliga roftänder med 2 

 stora skärande flikar, liksom hos JJyaina och Fclis, 

 med blott en liten knölig del, utan tuggyla, pä 

 tandens bakre sida. Hos alla andra rofdjur (innes 



