456 



varit narslägladt med Dasypus , och sa storl som 

 Pthiiioceios. Till delta djur auscr Owen det skal 

 hafvahört, som Bla in ville trott tillhöra Mccathe- 

 rium. Ann. Se. Nat. XI, 1839, p. 156. Fror. 

 Not. X, 2. ^löjligtvis kan det befinnas vara det- 

 samma som någon af de förut nämde stora, af 

 Lund bcskrifne, Dasvpus-artade djuren. 



Mcgathcihnii anses af Pen t land vara när- 

 slägtadt med Bradypus och ej med Dasypus; (In- 

 stitut 1839, p. 87). 0\\cn söker bevisa att det 

 mest närmat sig till JMvrmecophaga, samt något 

 till Bradypus (Ann. Se. Nat. XII , p. 164). Jemf. 

 förut sid. 88. 



Pecora. Herm. v. Äleyer, om fossila Ox-arter, Aof. 



Bonn. XVII, 1, p. 100. Bos Primigcnuis Boie är 

 densamma som B. Taurus Fossil is Auct. — £. 

 prisctis Bojanus = B. Urus Eichw. och B. Bison 

 Nilss. Den säges hafva längre horn än Bison. — 

 Bos trochoccriis Meyen, nära lik B. primigenius, 

 men hornen längre, mera böjda och cylindriska 

 samt smalare: funnen vid Siena i Italien. — B» 

 Pallasii Dekay. 



Pucl om fossila Renen, Institut 1838, p. 99. 

 Funnen i en luda uti juraformation i Frankrike, 

 i rödakti"- iord bland kiselstenar och ben af 

 Skata, Rapphöna, Hare, Arvicola, Histar, Oxar, 

 Rhinoceros samt "Ccrvus canadensis". Den fossila 

 Renen är ej skild art frän den ännu lefvande. 



Sivathcrium och flera andra fossila Pecora äro 

 nämde i det föregående. 



Equns. Om en fossil häst-tand från Louisiana, Sillim. 



Journal, vol. 34, p. 201. 



Kaup har lemnat en afhandling om fornti- 

 dens hästar i Act. Bonn. XVII, p. 173. Han an- 

 ser dem böra utgöra ett eget slägle, under namn 



