48*2 



allt tätare, sa alt do bli G-kantiga eller mangkan- 

 tiga, och lyckas iippkoiniua al' gulans korn, som 

 utbildas till celler. Denna membran li"m>r tiitt 

 intill cliorion och innesluter nu gulan; deraf blir 

 sedan vcsica uinbiliralis ; nu har den pä ett stallo 

 en tjockare eller tätare Häck, som är Fosterätnnet , 

 Inaral embryo utvecklar sig. Denna Häck beslår 

 al ett större anlal korn af gulan, som hopa sig 

 tätare i omkretsen, och lemna midtuti ett moia 

 klart ställe (^arca vascu/osa s. pcl/iicicla); i^f den- 

 samma böriar nu genast embivo att utbilda siff. 

 Äggft har då en betydlig storlek, ncÉnligen hos 

 hunden I Pariserlinea (i Svensk linea) i diameter. 

 Alla de lörut uppräknade delarne al' det oför- 

 ändrade ägget voio kända förut; R. Wagner 

 upptäckte nemligen år 18.'^5 fröfläcken, som är den 

 innersta ännu bekanta *). Han beskrilver ä<r<Ten af 

 tie flesta djurklasser i sin Pfociroinus Hisioiiie Gcne- 

 tritioiiis , Lips. 1836, fol. • — Aggets utseende före 

 befruktningen är lika hos nästan alla djurklasser; 

 dock hade W. ej funnit fröblåsan hos Tcenia , Di- 

 stoma , Nais och Linnhricus (jemf. Dugés, något 

 längre fram), ehuiu han sett den uti äggen af vida 

 lägre djur: Aclinia , Mcdusa , y^sterias , MoUiisler. 

 Wagners arbeten häröfver äro samlade uti Ann. 

 Se. Nat. 1837, vol. 8, pag. 28'>, och i Burdachs 

 Physiologi Ed. 2. Han anser ägghinnan (Dottfrl)aut) 

 för att ledan från början vara en fullständig, slu- 

 ten hinna krinjj srulan , CJiorion , uti hvilken den 

 klara ringen (Zona pellucida) blott bildas genom 



beiiäiuiiiiig .nf ägg , de som ligga inuti p;nlan före l>efnil\f- 

 ningen , ;if J'vÖ , ocli de som bildas efler cnnceptioiieii , af 

 foster. 

 *) Ro^er Graaf upptäclile i medlet af l(iOO;lalet, de efler 

 lioiinm l)eii;imdc l^ollictili Graafiani. Prevost ocli Dumas 

 fniiiiu först oviilurn lios däggdjuren, i början af 1820-talet. 

 Baer besliref det ulförligare, jemte disens proligerus. 



i 



