5U4 



sättning inåt. Denna afsättningaf bcn-änmo börjar 

 i ytan af bulbus, eller det ursprungliga mjuka 

 landämnct och sträcker sig derifrän inåt, under det 

 tanden tillväxer. Hela tanden är således ett lef- 

 vande organ, som nutrieras, liksom benen och 

 hvajje annan kroppsdel. Denna teori kallas af 

 Owen 7iy , och torde väl vara det, i egenskap af 

 systematiskt framställd teori, men den blir dock 

 ett corollarium af Retzii nyss citerade, vida äldre 

 afhandling. Såsom en fortsättning häraf beskrifver 

 Ouen tänderna hos Gymnodontes (Diodon, Tetro- 

 don), hvilka varit ansedde såsom bevis för tänder- 

 nas bildning genom en yttre secretion af ben-ämne 

 i form af lag, det ena under det andra; men O. 

 visar, att dessa lag äro likså organiska som hvarje 

 annan del af ett djur, och att hvarje lag är ge- 

 nomdraget af rör på samma sätt som däggdjurens 

 tänder. Den stora inre tanden hos Diodon bildas 

 på följande sätt: periosteum i den håla hvarur 

 tanden utväxer, är beklädd af munnens slemhud, 

 som der har form af en tjockare dyna, och på 

 dess yta bildar sig en verklig tand-biilbus. 1 den- 

 na tandbulbus, som är utbredd i form af en lamell, 

 föregår förbeningen från ytan inåt; ytan, som först 

 förbenas, blir hårdare och tätare. Då hela bulbus 

 är förvandlad till en benlamell uppkommer en ny 

 bulbus under densamma, i ytan af den förr nämda 

 slemhuden; denna benvandlas liksom den förra och 

 .sålunda fortfar tillväxten beständigt, genom upp- 

 komst af nya lameller och nya bulbi. På samma 

 sätt sker tillväxten af Elefantens bet.Tr, hvilka äf- 

 ven visa en lagrad sammansättning, blott med den 

 skillnad att lagen här bilda coner, hvaraf de 

 yttre, som äro äldre, innesluta de inre, yngi'e 

 (se 1. cit., p. 347. — Revue Zool. 1839, p. 369, 

 ur Fr. Vet. Ac, 9 Dec. 1839, se Institut. — Owcn 



