506 



visade iiägon variation i storleken. Casuaricrne frän 

 Nya Holland och Sydamerika hade dem aliänga så- 

 som andra foglar, och ungefär af den hos foglar- 

 na vanliga storleken. Petroniyzon afviker frän an- 

 dra fiskar, genom blod kulor, som äro runda, och 

 till formen likna dem hos de icke vertebrerade 

 djuren. (Rapport af Mandis afli. om blodkulorna, 

 i Fr. Vet. Ac, Ann. Se. Nat. vol. XI, p. 46j Fror. 

 N. Not. IX, 8, p. 116. 



Parkinson om blodkulorna hos Cervus , 

 hvilka befunnits vara irregulieraj Royal Proc. 

 1839, p. 199. 



Elefantens blod skall, enligt Prof. Schultz, 

 Innehålla alla utvecklingsgrader af blod kulor, om 

 hvarandraj nemligen sådana som finnas hos ever- 

 tebrata, fiskar och amfibier, foster och fullvuxna 

 djur, jemte de vanliga runda, som karakterisera 

 däggdjurens blod. Miillers Archiv 1839, p. 252. 



lios Krokodilen innvi Mandl blod kulorna mera 

 aflånga än hos något annat kändt djur, nemligen 

 2t a 3 gånger så långa som breda. Deras längd 

 är i^ å Tcro millimeter, och bredden ^ a -fn- De 

 hafva ömsom runda och elliptiska kärnor. Hos 

 andra djur af de 3 äggläggande vertebrat-klasserna 

 pläga de vara högst 1^ gång så långa som breda. 

 Hos Proteus hafva de t,t å tV millimeter i längd 

 och i^ i bredd. Institut 1839 (i Fr. Vet. Ac. d. 

 2 Dec); Revue Zooj. 1839, p. 371. 



R. Wagner iippgifver att blodkulorna visa \ 

 så betydliga olikheter hos djuren, att man af en 

 droppa blod kan bestämma, ej blott klassen och 

 ordningen, utan mången gång slägtet eller arten 

 som den tillhört. Han har funnit att de hos ba- 

 trachicrnc äro störst i hela djurriket, och att de 

 hos dessa äro större, i den mån som gälarne längre 

 «|\arblifva hos den art de tillhöra. Alldia störst 



