sas 



Poiseu ille* iipptäckle 1836, atl den framät 

 Ciicii- löpande strömmen i blodkärlens capillärgrenar, 

 a,V*l'!.' närmast intill dessas väir^ar, oniijirves af ett 

 klart, genom adliajsioncn stillastående lag aF se- 

 rum, som innehåller smu runda kulor; att blod- 

 kulor, som komma tätt intill detta lag, synas rulla 

 derpa och alt om de komma alldeles in deruti 

 stanna de. Weber antog sedan att detta lag är 

 cenom en hinna skildt frän blodströmmen, så att 

 det skulle utgöras af ett lymphatiskt kärl som om- 

 gäfvc blodkärlet. Gluge har ytterligare undersökt 

 förhallandet, och öfvertygat sig om oriktigheten af 

 denna sed na re åsigt. Han har sett de små lymph- 

 kulorna så väl som de större, egentliga blodku- 

 lorna, ombyta plats, utan att circulationen stördes 

 och utan att näoon mellanlifTnfande del hindrade. 

 Det stillastående laget (couche inertc) upptager ända 

 till ^ af capillär-kärlets diameter, I lungan (af 

 grodor) linnes det äfven, men är der mångfaldigt 

 tunnare. Ann. Se. Nat. vol. XI, 1839, p. 58. 



Flourens, experimenter på mcchanismen af 

 pulsådrornas rörelser, Ann. Se. Nat. vol. 7, p. lOl. 



T. C. Roden, The valvular structure of ihe 

 veins, Oxford 1839, 8:o ("being the Warneford 

 price essay for 1838"). 

 Rhodizon- Vid Nalurforskarncs möte i Prag föredrog D:r 



con-syrå" H c 1 1 e r sina undersökningar af Rhodizoji-syran , 

 en sur oxydationsgrad af kolet, som spelar en vig- 

 tig rol i djuriska kropparne, och af honom anses 

 vara orsaken till blodets röda färg. Den ger mest 

 röda salter. Dess förening med Daryt är skönt 

 karminröd och visar, vid starkt ljus eller efter 

 gnidning med en glatt kropp, en papcgojgröii 

 skiftning. Saltet med kali eller nalron är blod- 

 rödt med dylik blågrön glans. Dlott med ägghvita 

 bildar rhodizonsyran en gul förening; den kan med 

 konst eftergöras och liknar fullkomligt ägg-gula. 



