522 



det synes alt den ej stär sa Isolerad, som man van- 

 hcrcn trott. V. anser densamma allenast säsom den 

 primära, allmänna verteber-nerven, ocli yttrar be- 

 stämdt, att den, liksom alla andra nerver, utgör 

 ea del af det allmänna cerebro-spinala nervsyste- 

 met, samt att hela nutrltions-processen, liksom kän- 

 sel och frivillig rörelse, föregår under deltas in- 

 flytande. De trådar, som man ansett för grå ner- 

 ver, hörande till det så kallade gangliösa systemet, 

 visas af honom ej sammanhänga med ganglierne, 

 utan blott med deras slidor, och ej vara annat än 

 ccllväfstrådar. Dessa s. k. grå nerver försvinna, 

 enligt honom, innan de hunnit till tarmkanalen 

 m. m., och i extremiteterna hafva inga nerver kun- 

 nat framvisas, som skulle höra till det antagna 

 gangliösa systemet. (Valentin de functionibus 

 Nervorum cerebralium et N. Sympathici, libri 4, 

 Bern 1839, 4:o — samt hans Repertorium 1839, 

 1840. Jemför härmed ÄI. Halls, nyss förut omta- 

 lade uppsats). Man kan ej undgå att finna denna 

 åsifift bättre öfverensstämma med de icke vertebrc- 

 rade djurens byggnad, hos hvilka alla functioner 

 försiggå med ett enda nervsystem, än den äldre 

 läran om ett dubbelt nervsystem hos vertebre- 

 rade djuren. 



Angående betydelsen af nerviis vagus och ac- 

 cessorius, yttrar Äliiller, i anledning af Dendz, 

 de consensu inter N. vagum et accessorium, Havniae 

 1836, att redan Görres, år 1805, tillfölje af dessa 

 nervers läge, ansett dem förhålla sig till h varandra 

 såsom bakre och främre rötter af en spinalnerv. 

 N. vairus kan anses för en känselnerv och N. acccs- 

 sorius såsom rörelsenerv, men båda tyckas hafva 

 något blandade egenskaper. N, hypoglossus är på 

 samma sätt en rörelsenerv, som dock genom för- 

 bindelser med 1 och 2 hals-nerverna innehåller 



