538 



Fälira-iis Statsrådet O. J Faliraeus beskrifver, uti Ve- 



,°;"J''h;3tcnskaps Acndcmicns Hondlingar 1839, p. 222, det 

 Myopota-i^ögst ovaiiliga Jaget aP spciiarne hos Myopotamus 

 Coypus. De sitta nemligcii 1^ tum ofvanföre si- 

 dans mcdellinic, och således mera på djurets rygg 

 än på dess buksida, h vilket är alldeles ensamt i 

 sitt slag bland de hittills kända djuren. Rel. har 

 efter tryckningen af nänidc afhandliiig haft tillfälle 

 att förvissa s\" om detta märkvärdiga förhållande 

 på det beskrifna exemplaret, som Herr Statsrådet 

 erhållit från Montevideo, och som nu förvaras på 

 zoologiska Museum i Götheborg. Spenarne äro 

 dolde af hår, hvilket troligtvis varit anledningen 

 att de ej förr blifvit sedde, ehuru, ett så stort 

 antal hudar af detta djur blifvit förde till Europa, 

 att, enligt uppgift i samma afhandling, under år 

 1831 importerades nära 43,000 stycken, blott till 

 England. 



Byggnaden af magen hos de inhemska arterna 

 Rctzius, af Lemmus (Hypuda?us 111) finnes beskrifven af 

 Lemmus. Prof. A. Rctzius, och afbildad i Vet. Ac. Handl. 

 1839, p. 120. Olikheterna äro i sanning ganska 

 betydliga; i synnerhet utmärker sig Jjell-lemmeln 

 genom sin tunna och föga sammansatta mage, som 

 ytterligare rättfärdigar dess nyligen gjorda afskil- 

 jande såsom eget genus, Myodes Pallas. Hos alla 

 tre är magen, genom en insnärjning eller list de- 

 lad i 2 rum, nemligen en större, blind cardial- 

 säck, liksom våmben hos pecora, och en mindre, 

 körtelrik pylori-afdelning. Denna sed na re har nära 

 pylorus två små afdelningar, eller påsar. Ocso- 

 pliagus slutar med en idislings-ränna, liksom hos 

 pecora, livilken går rakt emot pylori-delens gräns, 

 och det synes härigenom ej otroligt, att en idisling 

 skulle förrättas af de växtätande gnaga rne. Hos 

 Fjell-lemniclii är magen högst tunn och skör, med 



