543 



Dessutom namnes der en hos oss utdöd sköld- Oens. 

 padda, hvilkcn Förf. sedan utförligt beskrifvit i su^- 

 Vet. Åc. Handl. 1839, pag. 194, med figurer, padda. 

 Dalman hade beskrifvit två, vid kanalens £rräfnin<r 

 i Ostergöthland funna exemphir, och Nilsson har 

 sjelf, på olika ställen i Skåne, funnit 2:ae exem- 

 plar, hvilka alla befinnas tillhöra samma art. De 

 komma ganska nära Einys lutaria, som ännu fin- 

 nes lefvandc ända upp till Preussiska staterna, och 

 anses af Förf. utgöra en varietet af denna art, som 

 bebott södra hälften af Sverige samtidigt med Lap- 

 par, Renar, Uroxar, m. fl. Ett af de funna ska- 

 len är 8t tum långt, eller lika med de större 

 exemplar af samma art som nu förekomma i Ita- 

 lien, och vida mera än de största som nu lefva i 

 Tyskland. Arten har således aftagit i storlek un- 

 der den historiska verldsåldern, liksom de gräsätan- 

 de däggdjuren. 



Vid samma tillfälle föredrog Prof. Rei n ha rd tReinl.ardt 

 från Köpenhamn en beskrifning af giftkörteln hos "j,^^""^""" 

 en Naja (Causus rhombeatus Waglcr) från Guinea. "■■"'• 

 Den utmärker sig genom en ovanlig längd, så att 

 den sträcker sig bakåt, mellan musklerna och hu- 

 den, ända till trakten af 19:de vertebern. Flera 

 ganska lärorika anmärkningar öfver hufvudets ben 

 hos ormarne, framställas i sammanhang dermed. 



ICHTHYOLOGF. — Plancheverket: Skandi- wright, 

 navicns Fiskar af Wrifjht, Fries och Ekst röm^^IT' °'-'' 



" ' Kkstiom, 



(se förra årsb., p. 170) har blifvit fortsatt med två s^andin. 

 häften år ISTZ, och två 1838. Sedan Prof. Fries, ^'"'""■' 

 till stor förlust för zoologien i vårt land, med 

 döden afgålt i April 1839, har Referenten öfverta- 

 git hans anrlel i redaktionen af detta arbete, och 

 besörjt utgifvandct af (irle häftet år 1840. Arbetet 



