35 
tur fulvus och cinereus äro stånd-foglar 
på Pyreneerna, den sednare likväl mera 
sällsynt än den förra. Emeilan den py- 
reneiska och den å andra trakter förekom- 
mande PV. cinereus upptäcker man inga olik- 
heter. Deremot är den pyreneiska V. ful- 
vus något skiljaktig från den Afrikanska. 
BrucH framlägger äfven beskrifningar öfver 
en hel series af Motacilla melanocephala 
från Dalmatien, hvilken fogel der skall fö- 
rekomma tillsammans med Mot. flava, i 
afsigt att visa, att någon specifik skillnad 
emellan dessa H:r FerpecG's arter 'ej fin- 
nes. Af Falco melanopterus, som ej lärer 
vara sällsynt i Spanien, hafva nu 2:ne ex- 
emplar blifvit skjutne i nordliga delen af 
Frankrike. Vidare antydes en ny art La- 
rus, som förekommer uti Dalmatien och 
hittills blifvit ansedd för L. argentatus. 
Denna troligen obeskrifna art föreslår Brucr 
böra bära MicmaAnerLres namn. Af Procel- 
laria Leachii hafva 2:ne exemplar år 1831 
blifvit skjutne uti Tyskland. 
Att den Europeiska och Capska Pe- 
licanen (P. Onocrotalus) utgöra en och sam- 
ma art är bekant. H:r Brucnk vill emel- 
lertid ej medgifva att denna fogel efter 
olika fädernesland skulle förändra storlek, 
som ornithologerna hafva påstått; utan an- 
märker, att vi i Europa hafva 2:ne arter 
Pelicaner, nemligen den nyss nämde och 
en ny art, som han kallar P. crispus, 
hvilken är mindre och förekommer i Dal- 
malien. En beskrifning lemnas öfver en 
1 mars skjuten gammal hona af denna art. 
