41 
het kunde ej förklaras på annat sätt: än 
att genom öppningarne hade smärre ma- 
skar eller insektlarver kunnat intränga uti 
cellerna och tjenat dem till föda; hvilket 
är så mycket sannolikare, emedan man 
träffade dylika utan på betäckningen. Sam- 
ma grodor blefvo åter nedlagde i sina för- 
ra celler, och öppningarne hetäcktes endast 
med glasskifvor, på det man genom dessa 
kunde observera de inneslutne djuren. In- 
gendera af dem öfverlefde lik väl andra året, 
och under hela tiden de lefde, märkte man 
ej att de råkade i sömn eller dvala, utan 
hade ständigt ögonen öppna. Andra för- 
sök blefvo äfven anställda, att innesluta 
grodor uti ihåliga trädstammar, men alla 
lemnade det resultat, att ingen groda öf- 
verlefde första året ?). 
Dessa försök må gälla för hvad de 
kunna, de visa väl, att grodor i vakande 
tillstånd, medan lifsprocessen är i full verk- 
samhet, lika litet, som andra djur, kunna 
undvara föda och luft, och att deras lång- 
sammare eller hastigare inträffande död 
beror på tillgången deraf; men något af- 
görande bevis på oriktigheten af den äld- 
sta antagna meningen lemna de icke; ty 
sådane förhållanden kunna tänkas samman- 
träffa, som göra det både möjligt och tro- 
ligt, att ett djur, försatt i dvala, en gan- 
ska lång tid kan i detta tillstånd fortfara 
att existera, så vida det helt och hållit 
2) Se Philosophical Journal N:o XXV, Juli 1832 
och Fror. Notiz,, N:o 747. 
