102 
skop, un- J,. Märrer i Bonn anställt på blod och lym- 
dersök- 
pingar af pha, med mikroskoper af den i sednare ti- 
Lympha. der till hög grad fullkomnade konstruktio- 
nen. Då M. händelsevis erhöll lympha i 
större qvantitlet, som utflöt ur ett sår på 
en menniskas fot, ville han undersöka hu- 
ruvida den innehåller kulor, hvilket blif- 
vit nekadt af de fleste nyare anatomer. 
Det befanns då, att lympha innehåller ku- 
lor, uppslammade i stor mängd, samt dess- 
utom upplöst trådämne, hvilket efter hand 
utfäller sig såsom ett koagulum. Alldeles 
detsamma synes med ännu större lätthet 
på lympha af grodor, hvilken temligen 
ymnigt erhålles om man på en stor grodas 
lår uppskär huden, med undvikande af 
blodkärl, och något afskiljer densamma från 
de underliggande musklerna. Om grodan 
förut fått svälta någon tid så är trådäm- 
net i vida mindre qvantitet för handen, 
eller saknas alldeles. "Lymphans kulor äro 
vida mindre än blodkulorna ”). 
Blodkulorna bestå hos alla (vertebre- 
rade) djur af färgämne, som midtuti in- 
nesluter en ganska liten hvit kärna. Men- 
niskan har de minsta blodkulorna: deras 
diameter utgör per medium 0,0003 Par. 
tum (ungefär ;3z millim.), något litet mer 
eller mindre, så att ej alla uti samma 
bloddroppa äro lika stora. De lägre dju- 
ren, i synnerhet amfibierna hafva dem be- 
tydligen större. Hos menniskan och däg- 
gande djuren äro de cirkelrunda och plat- 
tade nästan som en penning. Deras tjock- 
SER Nöt. 01; 
AV PE 
