42 
ka lokalers inflytelser, hvarpå flera exem- 
pel anföras. GroGcErR anser det väl omöj- 
ligt att strängt geografiskt bestämma grän- 
serna för de klimatiska varieteterna, men 
antager 2:ne divergerande hufvudriktningar: 
nemligen en nordlig och en sydlig, som 
äga hvar sin bestämda allmänna karakter. 
Den nordliga riktningens :artförändringar 
igenkänner man lätt på deras mindre ly- 
sande färger och en disposition hos dem 
att antaga en ofärgad eller hvit beklädnad. 
Genom en kort sommar och kulen höst 
och vår m. m. minskas hudorganets verk- 
samhet, hvarigenom ruggningen fördröjes 
eller hindras, så att den ofta blir endast 
partiell. Fjädrarne förhindras deraf att 
antaga högre färger och stanna vanligen 
vid ett utseende, som mera liknar ungarnes 
i allmänhet. Albinos varieteter äro 'också 
vida allmännare i norden och i bergslän- 
der, än på slätterna i de södra länderna. 
En stor del af nordiska djur äro normalt 
antingen alltid, eller endast om vintern hvi- 
ta. Att denna vinterdrägt blott tillhör de 
nordligt lefvande individerna, och ej fin- 
nes hos de sydlige, är ett anmärknings- 
värdt factum, som länge varit bekant, hvad 
däggdjuren beträffar; men Grocer 'söker 
äfven visa, att samma förhållande inträf- 
far hos foglarna, och visar på flera grun- 
der och observationer, att detta är fallet 
med den Skottska ripan' (Tetrao Scoticus), 
som han i följe deraf antager för en blott 
klimatisk förändring af Lagopus subalpinus. 
Uti sydliga klimater åter inträder ett mot- 
satt förhållande. Hudorganets verksamhet 
