1 
52 
Lerikoran én stor flock, troligen förflugen; 
flera blefvo tagna med blotta händerna, och 
MeénÉTRIEz såg några af. dessa ännu qvar, 
hvilka blifvit :domesticerade, som ej mött 
någon svårighet. 'Catalogen uppräknar 176 
arter, hvaraf 115 utgöra landtfoglar och 61 
vattenfoglar, hvilka alla förf. anmärkt på sin 
resa 1 nämde trakter. Derutaf anser han 
10 vara förut obeskrifna, och lemmnar öfver 
dem en kort beskrifning. Dessa äro: Sa- 
xicola saltatör från Bakou; Sylvia fami- 
Ziaris (närmast galactotes) vid Kour; Srlv. 
ichterops (aff. med cinerea); Anthus ru- 
pestris ”); Alauda bimaculata (skall till 
följe af näbbets form och sin korta stjert 
utgöra en egen section i detta slägte); Emb. 
granativora och Caspia; Pterocles Caspius; 
Charadrius intermedius och änas aciu- 
tirostris. Af de förut kända arter, som upp- 
räknas, kan det för oss vära af vigt känna, 
att 114 st. äro gemensamma för Sverige, 
bland dem Strix passerind Lin. 
Om La- D:r Micnanernies har meddelat flera 
uocepha- Vigliga upplysningar öfver Larus melano- 
hs. cephalus: NATT. och beskrifvit denna fogel 
uti flera särskilta drägter. Denna  fogel 
uppgifves orätt, att förekomma allinänt 
1 Dalmatien, tvertom är den der mera säll- 
synt. Dess rätta uppehållsort är i Ve- 
nedigs Laguner, der han äfven kläcker: — 
Pieus len-Förf. beskrifver äfven utförligt Picus leuco- 
" notus och upplyser, att ett och annat in- 
divid blifvit anträffat vid Salzburg och i 
Albanien !9), 
?) Detta namn är förut begagnadt; bör: således 
försvinna. 
10),-Isis 1833, IX. 
| 
