32 
elt högst interessant bidrag härtill, må näm- 
nas inledningen till entomologiska delen af 
Voyage de VAstrolabe. "Deruti bekräftas, 
att insekterna, så väl som växterna, på stilla 
och Indiska bafvens öar tydligen sluta sig 
till gamla ' kontinentens fauna, men ej ull 
Amerikas; så att, ehuru de uti särskilta 
delar af detta vidsträckta område: äro likså 
egna och sinsemellan olika, som i några an- 
dra verldstrakter, bibehålla de "dock alltid 
elt visst tycke af dem uti Ost-Indien. Fle- 
ra arter sägas finnas utbredde från Pondi- 
chery på Indiska halfön, öfver Java, ända 
till Ulimaroa; men i allmänhet är det en 
betydlig olikhet mellan insekterna på alla 
"större, något aflägsna öar eller ö-grupper. 
De större öarne öfverträffa de mindre både 
till arternas antal och egenhet. Sålunda är 
Ulimaroa i båda afseenden ganska rik. Nya 
Guinea visar mycken öfverensstämmelse med 
Philippinerne Timor och Celebes, och tor- 
de, då det blir närmare undersökt finnas vara 
ännu rikare än Ulimaroa, hvilket äfven lå- 
ter vänta sig af dess rikare vegetation och 
varmare klimat. Deremot äro de små öarne 
så faltige på insekter, att: D'UrRviLre på åt- 
skilliga knappt kunnat insamla 10 arter, 
hvilket utgör en märkvärdig kontrast emot 
den rika vegetation, som : gjort, att dessa 
öar blifvit beskrifne såsom paradisiskt skö- 
na. Sådant är förhållandet med det be- 
ryktade Otaheiti. En sort insekter, finnes 
dock, som der, så väl som i alla varma län- 
der, äro mera talrika på individer, än En- 
tomologen önskar, nemligen de såkallade 
Mosquitos. De äro af slägtet Culex, likna 
