T00 
Tarenteldansen efter fiol lärer vara ett gan- 
ska vanligt skådespel i nämde land. Ta- 
renteln är en af de arter, som bo uti dju- 
pa, rörformiga hål eller gångar, hvilka de 
gräfva i jorden. LzEon Durour, som äfven 
funnit Tarenteln uti Spanien, har lemnat 
en något utförligare beskrifning af dess bo - 
Dess diameter är ofta nära ett tum, och 
djupet en fot eller mera. Till en bör- 
jan går det rätt nedåt, men midtpå är det 
böjdt, så att ett stycke är horisontelt, och 
uti detta knä sitter vanligen spindeln. Hela 
inre sidan af röret är öfverspunnen med 
silke, och mynningen omgifves af, eller 
rättare fortsättes uti en tub af ett tums 
höjd. För att erhålla Tarenteln, bör man 
med ett strå eller dylikt göra någon liten 
rörelse utanför boets mynning, då spindeln, 
som tror atl det är ett insekt, som kan blif- 
va ett rof, rusar ut, och kan gripas om 
man ' hastigt afstänger hålet bakom honom. 
Utkommen på fria fältet, är han ej så snabb, 
som inom sitt hemvist. Liksom alla andra 
spindlar, kunna de på visst sätt tämjas, el- 
ler vänjas att emottaga flugor ur handen, 
och liksom andra, slåss de på lif och död 
med sina kamrater, då de mötas, dervid 
den segrande uppäter den fallne. Bland de 
talrika, i Sverige förekommande Lycos, äro 
2ne L. cinerea och fabrilis, hvilka hafva 
nästan samma lefnadssätt, som ”Tarenteln 
och eftergifva honom föga i storlek. 
Ett ännu konstigare bo, förfärdigadt 
af en spindel, har Auwvpouvin beskrifvit — 
4) Läst i Paris, Vet. Ac. d. 13 Maj 1933. — 
Frog. Not. 304. 
