152 
med densamma och är just på detta ställe 
försedd med ett ytterst fint ganglion. 
Ett nytt Mörier ”) har upptäckt ett eget litet 
garslion. sanglion på sjelfva den ena roten af ner- 
vus glossopharyngeus hos menniskan, in- 
nan densamma ingått i sitt foramen i du- 
ra mater; dock har denna rot ett likadant 
ursprung, som de öfrige från Med. oblong. 
EEE TrEVvimANus ?) har visat, att nervus 
facialis facialis hos foglarne är den nerv, som går 
larne. till vestibulum, båggångarne och ampulle; 
nervus acusticus utbreder sig deremot en- 
dast i cochlea. Hos Ardea cinerea fann han 
äfven en förbindelse emellan nervus Cco- 
chle&e och n. facialis. Vidare ger nervus 
facialis endast en ganska liten muskelgren 
till ansigtet och ingår föröfrigt flere för- 
bindelser med öfversta delen af nerv. sym- 
pathetici halsportion. 
Om fi- GorrtscnE '") har bekantgjort sina un- 
er dersökningar öfver fiskarnes hjerna. Han 
anser bland annat, att de små eminenser, 
som ligga inuti de. såkallade synlobernes 
hålighet, äro verkliga corpora quadrige- 
mina ; alldenstund han äfven under dem 
funnit en kanal, som är analog med aquee- 
ductus sylvii. 
aha Maver !) har undersökt nervus sympa- 
Perra theticus på halsen hos några däggdjur och 
sympa- foglar. Hos de idisslande djuren uppsväl- 
fhetices jar nervus vagus och bildar ett ganglion, 
3) Preuss. Med. Zeitung Berl. 1833, N:o 52. 
9) Zeitschrift fur Physiol. herausgegeb. v. TiE= 
DEMANN & TrEVviRANUS, bd. V, Häft 1. 
10) Fror, Notizen, N:is 773 & 793. 
1) Ibid, N:o 773. 
