155 
ner man en vidsträckt undersökning öfver 
ormarnes digestions-organer. Förf. har, 
liksom Rerztus, funnit mjelten förekomma 
hos alla de ormar han undersökt, hvilket 
ock tyckes vara helt naturligt, när detta 
organ så allmänt finnes ännu hos fiskar- 
ne. Som bekant är, hade Cuvier helt flyg- 
tigt omtalt den i sina föreläsningar; men 
då MeckKer lång tid efter nekade dess exi- 
stens, blef denne siste trodd. Orsaken till 
denna skiljaktighet i uppgifter ligger deri, 
att mjelten hos en mängd ormar är sam- 
manvuxen med pancreas, samt i allmänhet 
ganska liten. Skillnaden är tydligast på 
friska exemplar, då mjelten har "en mörk 
och pancreas en ljus färg; dessutom är 
texturen i båda olika, då den i pancreas 
är tydligen lobulerad, i mjelten icke. När 
man nu undersöker den klump, som ut- 
göres af dem båda, på gamla och kanhän- 
da mindre väl bevarade exemplar, så är 
färgen på båda nära lika och texturen otyd- 
lig. De anatomer, som under sådane om- 
ständigheter nekat mjeltens existens, hafva 
ansett hela klumpen vara pancreas. Vid. Tabas” 
undersökningen af tubus intestinalis anfö- lis hos 
res tillvåron af tvenne blindsäckar på oeso-?""""""- 
phagus hos Python Tigris, af hvilka den 
ena ligger nära oesophagi främre ända och 
den andra närmare magens. Att denna 
sednare torde vara en sjuklig bildning miss- 
tänker Duvernor. Ett analogon till den 
främre pochen fanns äfven hos coluber 
plumbeus. Den egna, fina, reticulerade 
bildningen af slemhinnan i främre portio- 
nen af magen, som Retzius fanu hos Py- 
