156 
thon bivittatus, coluber natrix o. fl., tyc- 
tes Duvernoy hafva öfversett, eller ock har 
den ej varit synbar på de exemplar han 
undersökt. Denna främre delen af magen 
tyckes han derföre räkna till oesophagus 
och antager sålunda ej mer än 2:ne regio- 
ner, nemligen den egentliga saccus ventri- 
culi och pars pylorica. Liksom RETzIUS 
anmärker han, att de flesta verkliga or- 
mar sakna peritorxum, och att således 
tarinkanalens väggar dels äro sammanvux- 
ne vid hvarandra, dels med närliggande 
delar. De flera mindre peritoneal-cel- 
ler, som finnas hos Python, liksom hos 
foglarne och dem Rertzius beskrifvit, tyckes 
Duvernoy äfven hafva förbisett; förmodli- 
gen af den orsak, att de exemplar, som 
blifvit undersökte, varit af mindre slaget. 
Det är föröfrigt icke utan en särdeles fäg- 
nad man åter fått se denne förtjenstfulle 
Anatom som haft så stor andel i den kom- 
parativa anatomiens första grundläggning 
i egenskap af medarbetare i Cuviers Le- 
cons d”Anatomie comparee, åter uppträda 
å författare-banan. 
Duver- De flesta broskfiskar hafva en förvånan- 
MYT de kort tarm, hvari slemhinnans yta skul- 
om trun- 
cus vene Je vara alldeles otillräcklig, om den icke 
Mesente- 7 Ö br g 
riex hos inuti vore försedd med en stor spiralval- 
brosk fi- e . . 1 
skarne. Vel, hos somliga lik trappgången i en snäc- 
ka. De spiral-rum, som sålunda bildas, 
ersätta tarmvindningarne, uppehålla genom- 
gången af chymus, och utsätta denna för 
inverkan af en vidsträckt yta inom ett li- 
tet rum. Man skulle kunna föreställa sig 
, < 2 2 ide - 
denna spiralgång såsom bildad af en spi 
