192 
Woopnruref har lemnat en annan ”), som 
egentligen blott innehåller berättelser om . 
vintersofvande läderlappar, Schubben, Mo- 
nax m. fl. ; 
 Jsaac Lea ?) stöder sig hufvudsakligen 
på ReeveE's åsigter och anförer dels dessa, 
dels utdrag ur Edinb. Encyclop m Af. 
Oaktadt förnämsta orsaken till vintersöm- 
nen bör sökas i det inflytande en låg tem- 
peratur medför, genom hvilket muskel-irri- 
tabiliteten upphör och respirationen såme- 
delst afstannar, så känner man dock exem- 
pel, som skulle tyckas vara undantag häri- 
från, att några djur t. ex. Centetes i In- 
dien och Pipus sagitta i Egypten äfven 
falla i vintersömn i dessa varma länder: 
Detta sker likvist på den tid af året, då 
temperaturen är vida lägre än de andra 
årstiderna och lärer deras vintersömn räc- 
ka en kortare tid. 
Vissa djur lägga sig redan i dvala då 
temperaturen faller till 129 Reaum. I de 
varma klimater har man äfven anmärkt 
att djuren under den starkaste hettan falla 
i ett lethargiskt tillstånd på samma sätt 
som uti kallare klimater inträffa under den 
kyliga eller kallaste årstiden. 
I sammanhang med hvad som blifvit 
anfördt må nämnas några märkvärdiga ob- 
servationer af Professor Jäcer i Stuttgardt 
vid fyndet af 2:ne bybernerande Hassel- 
möss (Myoxus glis)i en grufva rss 
erg 
8) Sinuim. Am. Journ. Jul, 1833, äfven Fror. Not. 
N:o 849. é 
2) Ibid. Nio 847. 
