86 
laxarne; den träffas hos åtskilliga arter af 
våra Svenska fiskar och torde vara allmän- 
nare än man vanligen tror. Ars upplyser all 
färgen och käkarnes relativa längd icke 
lemnar någon konstant 'artskillnad. Att 
lektiden för de flesta laxarterna inträf- 
far under den kalla årstiden; detta till- 
skrifver Herr AGaAssiz dessa fiskars egen- 
skap alt kunna fördraga alla temperaturer; 
alt färgen förändrar sig efter ålder och 
årstid; de unga äro nemligen alltid mera 
fläckiga än de äldre. Under den kalla års- 
tiden och då laxen lIcker, är färgen mest 
lysande. Hvad förut icke hos oss är ob- 
serveradt, är, att färgen på köttet förän- 
drar sig efter fiskens födo-ämne. ÅAGAssiz 
har genom försök öfvertygat sig derom, 
alt intensiteten beror af den större eller 
mindre mängd af de förtärda Gammarus- 
arterna. dl , ; 
Alla, inom - Europas fasta land be- 
fintliga, laxarter sammanför AGaAssiz till 
följande 6 arter. 
1. Salmo umbla Lis. — Synon: S. Sal- 
velinus L. — S. alpinus LTL. — S. 
Salmarinus L. — (men icke S. alpi- 
nus Brock.) Finnes i England, Irland, 
Sverige, Sweitz och sydliga delen af 
Tyskland. 
2. Salm. Fario Lis. — Syn: Salm Spyl- 
vaticus ScHrAnK. S. alpinus Br. — 
Salm. punctatus Cuv. — S. marmo- 
ratus Cuv. — S. erpthrinus Tis. — 
Har lika vistelseorter med den först- 
nämde. | 
