HÖGBORNE FURSTE, 



NÅDIGE Herre! 

 Mine Herrar! 



J_^et gifves ett Sarafunds-band mennislcor emel- 

 lan, som lika vidsträckt med civilisationen le- 

 der sig till alla länder, alla tungomål, alla sam- 

 hälls-ordningar: det är Vetenskaperne. Födde 

 och underhållna af vetgirigheten, behofven ocU 

 begären, ömsora upplysningens fosterbarn, föl- 

 jeslagare och beskyddare, hafva de ändtligen 

 införlifvat sig i det borgerliga samhället; och 

 uppstiga mer och mer att blifva det alhnänuu, 

 och enskilda lifvets ledsagare. Rike pä behrnin- 

 gar, tacksamme för den vård de få, följa de 

 deras älskare i alla skiften, i niodorne och i 

 hvilan, i ungdomens kraft och äldiidon)' p- 

 bräcklighet, i det ensliga lifvet och det oiftnt- 

 liga: huru ofta har man icke sett och skall i.i;- 

 nu se att de följa honom äfven på en thron? 

 De göra staters prydnad och förkofran ; de stär- 

 ka de svage, mildra de mägtige, närma de afl;ti;s- 

 ne, försona de stridige. Deras valspiåk ar: iju» 

 bland menniskor och frid på jorden. 



K. V. A. Jrth. 1 83a. ■ 



