ue under den sist förflutna tiden gjort: det ålig- 

 ger henne ä^fven att redogöra fo'r dera. 



Natur-forskning utgör hufvudsakliga före- 

 målet för hennes herätlelser: det iir en cen- 

 tral-kraft, som sprider sin in fiy telse öfver hela 

 mennisko-lifvet och till vetenskapernas alla gre- 

 nar. Det ar en otömlig kalla till heundran af 

 den allvisa ordning som råder i det hela, så 

 långt vårt öga når. Det är ea beständig täflaa 

 med naturens allmänna krafter, alt upptäcka hen- 

 nes lagar, följa hennes verkningar, tillegna oss 

 hennes producter, intränga i hennes styrelse, 

 utvidga vårt herradöme. Det är en långsam 

 och mödosam utsökning af den besittningsrätt på 

 jorden, som blef vårt slägte ämnad i de öfver- 

 lägsne anlag, hvarmed det »utrustades framför 

 alla dess öfrige bebyggare. 



Till detta herravälde sträfvar Natur-forsk- 

 ningen, och i denna kamp med naturen hvilka 

 lysande segrar äro ej vundne, h vilka inkräkt- 

 iiingar gjorde! Huru lyckligt täflar ej snillet med ^ 

 hennes krafter och snärjer dem den ena efter 

 den andra i sina band. Hon fördöljer sig i 

 atomerna och man uppsöker henne äfven utom 

 synlighetens gräns; hon flyr bort i rymderne 

 och man förföljer henne i deras djup, hon för- 

 kläder sig i tusenfaldiga former, och man ut- 

 letar och ordnar hennes typer , hvilka förfärli- 

 ga krafter hafva vi ej vågat tämja och begagna! 

 Mäktig och herrlig står mensklighetens spira 

 sträckt öfver jorden. Snart skulle det tyckas som 

 yi nu kunde öfverskåda naturens hela gestalt, 

 mäta hennes riken, omfatta hennes styrelse; 

 men ju närmare vi trade henne, desto majestät* 



